Справа № 140/3434/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

26 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/3434/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Приватного підприємства «Волинські ресурси» про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 року Приватне підприємство «Волинські ресурси» до подання позовної заяви звернулося в суд з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Головного управління ДПС у Волинській області №1117 від 20.11.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Волинські ресурси» до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Дана заява обґрунтована тим, що 21.11.2019 року заявникові було вручено вищевказаний наказ, який Приватне підприємство «Волинські ресурси» має намір оскаржити до суду. Заявник вважає, що можлива реалізація відповідачем своїх функцій податкового контролю шляхом проведення згаданої в наказі документальної позапланової виїзної перевірки може призвести до чергового порушення прав та інтересів заявника, а саме донарахування податкових зобов`язань, для відновлення яких необхідно буде докладати значних зусиль та витрат. Приватне підприємство «Волинські ресурси» вважає, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Факт допуску до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Відтак вказує, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулось допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. З урахуванням наведеного, заявник вважає, що в разі проведення відповідачем перевірки на підставі оскаржуваного наказу, захист його прав стане неможливим, так як мета проведення перевірки буде досягнута.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено частиною першою, другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Слід зазначити, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Як вбачається з поданої заяви позивач просить зупинити дію наказу Головного управління ДПС у Волинській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Волинські ресурси» від 20.11.2019 року № 1117 до набрання чинності судовим рішенням у даній справі.

Разом з тим, оцінивши наведені доводи заявника, суд дійшов висновку, щодо їх необґрунтованості, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків, проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин дотримання вимог податкового та іншого законодавства при декларуванні показників податкової звітності з податку на додану вартість та дотримання вимог податкового законодавства з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів. Законний інтерес платника податків в проведенні перевірки його діяльності з дотриманням умов, встановлених законом, захищений наділенням його правом не допустити посадових осіб органу державної податкової служби до перевірки, про що зазначено самим заявником у заяві про забезпечення позову.

Суд зазначає, що наразі зазначені заявником негативні наслідки перевірки, яка може бути проведена відносно нього, не існують, а їх настання є лише необґрунтованими припущеннями, адже за результатами перевірки може бути складена довідка про відсутність порушень податкового законодавства у господарській діяльності позивача. Суд зазначає, що судове рішення, яким є і ухвала про вжиття заходів забезпечення позову, не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, судом не встановлено, а заявником у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи. Доказів, що свідчать про очевидну протиправність наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 20.11.2019 року № 1117 чи утруднення виконання рішення суду у подальшому заявником суду не надано.

Таким чином, заявником не доведено існування реальної можливості завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи наведене, суд не вбачає достатніх підстав для забезпечення позову, викладених у статті 150 КАС України, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 150-151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Волинські ресурси» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко