Справа № 260/413/19
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2019 року

Київ

справа № 260/413/19

адміністративне провадження № К/9901/31492/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Білоуса О.В., Гусака М.Б.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Коватехбуд» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 у справі № 260/413/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коватехбуд» до Головного управління ДФС у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Коватехбуд» (далі - ТОВ «Коватехбуд») на рішення судів першої та апеляційної інстанції, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, предметом спору у якій було визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних на суму 351125, 60 грн.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо:

1) Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або

2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що розглядаючи справу в порядку спрощеного позовного провадження, судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права.

Предметом спору у цій справі було правомірність застосування до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1 статті 120-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за порушення термінів реєстрації податкових накладних, складених на постачання товарів (послуг), отримувачами яких є неплатники податку на додану вартість.

За позицією ТОВ «Коватехбуд» оскільки ці податкові накладні не надаються отримувачам, то такі підпадають під виключні випадки звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, оскільки контрагенти не зазнали шкоди від несвоєчасної реєстрації ПН у ЄРПН, позивачем сплачені податкові зобов`язання, а застосування штрафних санкцій у даному випадку не є доцільним.

Тобто спірним у цій справі було питання застосування норми права - пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України в частині розуміння виключних випадків звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.09.2018 у справі № 816/1488/17; від 07.02.2019 у справі №808/3250/17; від 11.12.2018 у справі №807/68/18, зазначили, що незастосування штрафної санкції, передбаченої статтею 120-1 ПК України, можливе лише за наявності сукупності таких обставин: 1) податкова накладна не надається отримувачу (покупцю); 2) податкова накладна виписана на операцію з постачання товарів/послуг, яка звільнена від оподаткування або оподатковується за нульовою ставкою.

У касаційній скарзі міститься посилання, що зазначені постанови Верховного Суду ухвалені за дещо інших, відмінних від наведених у позові обставин справи. Тому, на думку скаржника, посилання судів на них є безпідставним.

Проте, колегія суддів зазначає, що застосування пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України в частині розуміння виключних випадків звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом.

Зокрема, у постанові від 13.08.2019 (справа № 2040/7988/19) Верховний Суд зазначив, що пунктом 120-1.1 статті 120 ПК України винятки із загальних правил сформульовано чітко та виходячи з синтаксичного аналізу побудови норми права та дійсної мети законодавця можна зробити висновок, що внесені Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» зміни запровадили виключні випадки звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, і такі виключення стосуються реєстрації двох видів податкових накладних: 1) яка не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування; 2) яка не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою. Тобто для застосування виключень і звільнення від відповідальності обов`язковою умовою є звільнення операції від оподаткування або її оподаткування за нульовою ставкою.

У цій постанові Верховний Суд дійшов висновку, що норма статті 120-1 ПК України не припускає множинного трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, а тому підстави для застосування пункту 56.21 статті 56 ПК України відсутні.

Аналогічне тлумачення норми пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України в частині умов звільнення від відповідальності викладено в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 (справа №816/1488/17).

Таким чином, судові рішення у цій справі відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, у зв`язку з чим колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою і відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Посилання скаржника на неоднозначне тлумачення статті 120-1 ПК України є безпідставними і, з огляду на вищевикладене, судова практика з питання застосування норми права, яка регулює спірні у цій справі правовідносини, вже є сформованою. Підстави для відступлення від цієї практики у касаційній скарзі не наведені, а колегією суддів - не встановлено.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коватехбуд» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 у справі №260/413/19.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

О.В. Білоус

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду