Справа № 160/9071/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року Справа № 160/9071/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Дудко Ю.С.
представника позивача - Всякого О.М.
представника відповідача - Ісаєва Є.І.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у м.Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування Акту, зобов`язання вчинити певні дії,-
18.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просив:
- стягнути з відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь позивача - ОСОБА_1 , витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування адміністративного позову позивачем зазначено, що на початку серпня йому стало відомо від контролюючого органу, що майно фізичної особи - ОСОБА_1 без його відома і його присутності було описане контролюючим органом у податкову заставу. 10.08.2019 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області із заявою щодо надання інформації щодо спростування або документального підтвердження проведення контролюючим органом опису майна фізичної особи - ОСОБА_1 у податкову заставу, яке належить йому на праві приватної власності та відповідного документального підтвердження направлення даних матеріалів на поштову адресу позивача - ОСОБА_1 , які він, з невідомих причин, не отримував. 06.09.2019 позивачем особисто було отримано поштового листа від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з «відповідними матеріалами щодо підстав і проведення» контролюючим органом опису майна позивача у податкову заставу.
Позивач не згоден з діями Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, вважає їх протиправними при проведенні опису його майна у податкову заставу та такими, що порушують його конституційні права як фізичної особи і громадянина України, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Ухвалою суду від 20.09.2019 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Податкову заставу по фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкти нерухомого майна зареєстровано 04.03.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, записи про обтяження №30551253, №30546865, №30554367. Станом на 26.09.2019 по фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується податковий борг в суму 246245,31 грн. по орендній платі з фізичних осіб. Податкова вимога від 14.08.2017 №4540-17/87 не відкликалась, податкова застава не припинялась.
Таким чином, платником податків не здійснено жодних заходів, щодо погашення податкового боргу.
Також, у відповіді на відзив позивач посилається на обставини, викладені в адміністративному позові.
Ухвалою суду від 22.10.2019 було витребувано в Укрпошти пояснення та додаткові докази стосовно вручення поштового відправлення ОСОБА_1 від 30.08.2017 за адресою: АДРЕСА_1 та зупинено провадження у справі - до отримання судом витребуваних пояснень та додаткових доказів.
Ухвалою суду від 06.11.2019 було поновлено провадження у справі №160/9071/19.
У судовому засіданні 14.11.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові та відповіді на відзив.
У судовому засіданні 14.11.2019 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
З тексту адміністративного позову видно, що на початку серпня 2019 року ОСОБА_1 стало відомо від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, що його майно було описане контролюючим органом у податкову заставу.
Так, 10.08.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання копій документів.
Крім того, фізичну особу ОСОБА_1 було повідомлено, що станом на 29.08.2019 сума його податкового боргу становить 250 097,81 грн., в т.ч. по орендній платі з фізичних осіб - 245 810,14 грн., по податку на нерухоме майно - 4 287,67 грн.
Вважаючи вищевказані дії та Акт опису майна фізичної особи- ОСОБА_1 протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу став факт наявності у позивача податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями, які не сплачуються у добровільному порядку.
Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
З матеріалів справи судом встановлено, що у зв`язку з несплатою позивачем суми узгодженого грошового зобов`язання по орендній платі, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано податкову вимогу від 14.08.2017 №4540-17/37, якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити податковий борг в розмірі 33 092,05 грн.
Суд зазначає, що відповідно до пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Згідно п. 88.2 ст. 88 ПК України право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Пунктом 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає у разі: 89.1.1. несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; 89.1.2. несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Відповідно до п. 89.2 ст. 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Отже, у зв`язку з наявністю податкового боргу, контролюючий орган мав право прийняти рішення про опис майна у податкову заставу та провести опис майна фізичної особи - ОСОБА_1 .
Разом з тим, суд зазначає, що порядок здійснення опису майна у податкову заставу, містить певні особливості, яких повинен дотриматись контролюючий орган під час прийняття рішення та опису майна у податкову заставу.
Так, відповідно до п. 89.2 ст. 89 ПК України у разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
До Акту опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати, як джерело погашення податкового боргу.
Крім того, слід також зазначити, що згідно Рішення Конституційного Суду України від 24.03.2005 №2-рп/2005 у справі №1-9/2005, право податкової застави поширюється не на всі активи платника податків, а залежно від суми його податкового боргу.
Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Зокрема, такий висновок зазначений Європейським судом з прав людини у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23.01.2014 року.
Крім цього, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 672,35 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 25 листопада 2019 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко