Справа № 140/2108/18
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/2108/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Савчук О. І.,

за участю представника відповідачів Козак І. В.,

представника третьої особи Хитрик Н. В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення та наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - відповідач 1), Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Волинській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Волинській області, третя особа) про визнання протиправними та скасування рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, оформленого протоколом № 18/494 від 04.09.2018 року, в частині внесення подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 19.12.2013 року № 011597 та наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.10.2018 року № 147 «Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів» в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 19.12.2013 року № 011597.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 19.12.2013 року отримав кваліфікаційний сертифікат інженера землевпорядника, яким підтверджена його, відповідність кваліфікаційним характеристикам професії та спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою. 12.06.2018 року третя особа склала акт перевірки, яким встановила порушення вимог земельного законодавства та листом повідомила відповідача 2 про порушення інженером - землевпорядником ОСОБА_1 вимог чинного законодавства при відновленні меж земельної ділянки в с. Галузія Маневицького району. У свою чергу, відповідач 2 направив подання у формі протоколу про анулювання сертифіката інженера - землевпорядника ОСОБА_1 В. о. Голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру видав наказ про анулювання кваліфікаційного сертифіката позивача та внесення відомостей про анулювання зазначеного сертифіката. Позивач вважає, що рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у формі протоколу про анулювання кваліфікаційного сертифіката та наказ в. о. голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру не відповідають нормам чинного законодавства, є протиправними з тих підстав, що комісією не наведено обґрунтувань щодо наявності в його діях грубого порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. Вказує, що доказів того, що ОСОБА_1 при виготовленні технічної документації по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки допустив настільки серйозні порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, які за своїм змістом є грубими та дають правові підстави для анулювання його кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, немає. Позивач вважає, що оскаржувані рішення та наказ не відповідають критеріям, передбаченим пунктами 3, 8 частини третьої статті 2 КАС України, тобто, вони прийняті з порушенням принципів обґрунтованості та пропорційності (рішення відповідача 2, оформлене протоколом №18/494 від 04.09.2018 року та наказ відповідача 1 від 04.10.2018 року не містять обґрунтування змісту саме грубого порушення допущених позивачем вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою та необхідності анулювання його кваліфікаційного сертифікату). З наведених підстав просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області у своїх поясненнях щодо позову від 16.11.2019 року не погоджується з доводами позивача, викладеними у адміністративному позові, оскільки державними інспекторами Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області було проведено позапланову перевірку з питань дотриманння вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки орієнтовною площею 8 га, яка розташована на території Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області. В результаті перевірки встановлено, що рішення Прилісненської сільської ради від 20.11.2017 року №11/6 та від 07.12.2017 року №12/7, про надання дозволу на розроблення та про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області в частині земельної ділянки орієнтовною площею - 6 га, яка відноситься до земель державної форми власності, прийняті в порушення вимог статті 19 Конституції України, статті 25 та пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів «а», «в» та «д» статті 12, статті 79-1 та частину п`яту статті 122 Земельного кодексу України та статті 19 Закону України «Про землеустрій» та абзаців першого та другого пункту 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення, пункту 5 статті 16 Закону України « Про Державний земельний кадастр». Представник третьої особи вказує, що наявність акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким встановлено порушення при винесенні рішення сільською радою, на підставі якого виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області, свідчить про її невідповідність законодавству та про те, що її розробником допущено грубе порушення законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою, що містить соціально- економічні наслідки. А тому, оскаржувані дії та рішення відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті статті 2 КАС України. З наведених підстав представник третьої особи просив у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позовну заяву представник Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру також не погоджується з доводами викладеними в адміністративному позові, оскільки наявність акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким встановлено порушення при винесенні рішення сільською радою, на підставі якого виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області, свідчить про її невідповідність законодавству та про те, що її розробник повинен був відмовитись у виготовлені технічної документації у зв`язку з тим, що прийняті рішення Прилісненською сільською радою в порушення вимог статті 19 Конституції України, статті 25 та пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів «а», «в» та «д» статті 12, статті 79-1 та частини п`ятої статті 122 Земельного кодексу України та статті 19 Закону України «Про землеустрій» та абзаців першого та другого пункту 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення, частини п`ятої статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Представник відповідача 1 вказує, що інженером-землевпорядником ОСОБА_1 допущено порушення законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою, що містить соціально-економічні наслідки, а саме порушує право держави на земельну ділянку орієнтовною площею 6 га. Крім того, представник Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру вказує, що законодавець наділив повноваженнями Держгеокадастр здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. Остання, в свою чергу формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, в яких зафіксовані порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками вимог положень нормативно правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфер землеустрою. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача 1 вважає, що оскаржувані дії та рішення відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.

У додаткових поясненнях від 06.12.2018 року представник третьої особи зазначив, що наявними матеріалами підтверджуються доводи ГУ Держгеокадастру у Волинській області про те, що частина земельної ділянки знаходиться в межах населеного пункту, а частина за межами населеного пункту. Крім того, вважає, що твердження позивача щодо визначення меж земельної ділянки площею 8,1561 га на території Прилісненської сільської ради для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області за допомогою даних Публічної кадастрової карти не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вказані дані не можуть слугувати підставою для визначення межі населеного пункту. Також вважає безпідставними твердження ОСОБА_1 , що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області ним не була розроблена, оскільки наявні в матеріалах справи документи підтверджують наявність розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області. Вказує, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території). Однак, у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області, міститься лише експлікація земельних угідь, підписана інженером Приватної фірми «Ю-КОМ», а не довідка, що містить узагальнену інформацію про землі (території). Таким чином, позивачем не взято до уваги вимоги законодавства, які регулюють порядок складання та вимоги до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Таким чином, вищевказані обставини підтверджують, що сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 допущено грубе порушення законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою, що містить соціально-економічні наслідки, а саме порушує право держави на розпорядження земельною ділянкою орієнтовною площею 6 га.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 року зупинено провадження в даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Волинської області у справі №903/246/18.

У свою чергу, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року провадження у даній справі поновлено.

Крім того, ухвалою суду від 12.09.2019 року постановлено перейти із розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Представник третьої особи у додаткових поясненнях від 07.10.2019 року вказує, що висновок експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.03.2019 року підтверджує доводи ГУ Держгеокадастру у Волинській області про те, що позивачем при розробленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області порушено вимоги земельного законодавства, що мало наслідком правомірне прийняття оспорюваних рішення та наказу. Крім того, зазначає, що позивачем було порушено норми земельного законодавства, оскільки ним розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 8,1561 га, частина якої є землями комунальної власності, а частина землями державної власності. Також вказує, що підтвердженням грубого порушення законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою, яке вчинене позивачем є те, що в порушення статті 79-1 Земельного кодексу України ним розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а не проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Позивач як розробник документації із землеустрою зобов`язаний дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою, а тому мав знав, що для формування земельної ділянки площею 8,1561 га необхідно розробляти проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Крім того, ОСОБА_1 , як розробник документації із землеустрою мав подати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника. Однак, в порушенням норм земельного законодавства ОСОБА_1 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області площею 8,1561 га та не вчинено жодних дій для внесення відомостей про дану земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання 18.11.2019 року не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

У свою чергу представник відповідачів та представник третьої особи у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 19.12.2013 року ОСОБА_1 отримав кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника, який підтверджує відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою (а.с.12, том 1).

Як вбачається з рішення Прилісненської сільської ради від 20.11.2017 року №11/6, остання вирішила погодити Комунальному підприємству «Волиньприродресурс» Волинської обласної ради тимчасове користування терміном на два роки земельною ділянкою орієнтовною площею 8 га для проведення геологорозвідувальних робіт в межах спеціального дозволу на користування надрами у населеному пункті село Галузія згідно поданих графічних матеріалів (а.с.80, том 1).

21.11.2017 року між приватною фірмою «Ю-КОМ» (виконавець), в особі директора ОСОБА_1. з однієї сторони та Прилісненської сільської ради (замовник), в особі сільського голови Терещенка І. І., з другої сторони укладено договір №21-11.1 на розробку технічної документації із землеустрою. Згідно з пунктом 1.1 даного договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе виконання проектно-вишукувальних робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія, Маневицького району , Волинської області (а.с.18, том 1).

07.12.2017 року Прилісненська сільська рада прийняла рішення №12/7, яким затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт площею 8,1561 га в селі Галузія Маневицького району Волинської області (а.с.103, том 1).

Відповідно до угоди №30 про тимчасове користування земельною ділянкою для проведення геологознімальних, пошукових, геодезичних та інших розвідувальних робіт від 12.12.2017 року Прилісненська сільська рада (сторона 1) з одного боку та Комунальне підприємство «Волиньприродресурс» Волинської обласної ради, з другого боку уклали дану угоду, відповідно до якої сторона 1 надає дозвіл стороні 2 на користування земельною ділянкою та проведення геологознімальних, пошукових, геодезичних та інших розвідувальних робіт, в тому числі з дослідно-промисловою розробкою ділянок надр покладів бурштину (а.с.19, том 1).

Згідно з акту приймання-передачі земельної ділянки згідно угоди №30 про тимчасове користування земельною ділянкою для проведення геологознімальних, пошукових, геодезичних та інших розвідувальних робіт від 12.12.2017 року від 14.12.2017 року Прилісненська сільська рада з одного боку (сторона 1) та Комунальне підприємство «Волиньприродресурс» Волинської обласної ради (сторона 2) з другого боку, склали даний акт про те, що стороною 1 було передано, а стороною 2 отримано земельну ділянку площею 8,1561 га, місцезнаходження земельної ділянки село Галузія Маневицького району Волинської області для проведення геологознімальних, пошукових, геодезичних та інших розвідувальних робіт, в тому числі з дослідно-промисловою розробкою ділянок надр покладів бурштину (а.с.32, том 1).

На виконання наказу ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 23.05.2018 №237-ДК, державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Волинській області було здійснено державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів під час використання земель орієнтовною площею 8 га, що розташовані на території села Галузія Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області (а.с.216, том 1).

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 12.06.2018 року №237-ДК/233/АП/09/01-18, яким встановлено, що рішення Прилісненської сільської ради від 20.11.2017 року №11-6 та від 07.12.2017 року №12/7 прийняті в порушенням вимог статті 19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законам України; статті 25 та пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де зазначено, що сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання та вирішувати відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Крім того, за результатами проведеної перевірки встановлено, що при погодженні надання та затвердження технічна документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області в частині земельної ділянки орієнтовною площею - б га, яка відноситься до земель державної форми власності, Прилісненською сільською радою було порушено вимоги пунктів «а», «в» та «д» статті 12, статті 79-1 та частину п`яту статті 122 Земельного кодексу України та статті 19 Закону України «Про землеустрій» та абзаців першого та другого пункту 2 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення, пункту 5 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Також зазначено, що угода №30 від 12.12.2017 року, яка укладена між Прилісненською сільською радою та КП «Волиньприродреоурс» для тимчасове користування земельною ділянкою для проведення геологознімальиих, пошукових, геодезичних та інших розвідувальних робіт, укладена в порушення вимог пункту 1 статті 97 Земельного кодексу України, так як Прилісненська сільська рада не є власником всієї земельної ділянки площею - 8,1516 га, а лише її частини орієнтовною площею - 2,2 га (а.с.230-231, том 1).

Листом від 16.07.2018 року №21-3-0.44-4909/2-18 ГУ Держгеокадастру у Волинській області повідомила Кваліфікаційну комісію Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, що сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_1 здійснено порушення кваліфікаційних вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою (а.с.24, том 1).

30.08.2018 року на засіданні Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ухвалено звернутися з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (а.с.107-114, том 1).

Кваліфікаційна комісія Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру звернулася з поданням про анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (а.с.104-106, том 1).

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.10.2018 року №147 анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (а.с.26, том 1).

Вважаючи рішення Кваліфікаційного комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в частині внесення подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 та наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.10.2018 року №147 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката ОСОБА_1 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року №858-IV (далі - Закон №858-IV) та Порядком роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.07.2017 року №392.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону №858-IV розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

У свою чергу, відповідно до статті 28 Закону №858-IV розробники документації із землеустрою зобов`язані, зокрема, дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону №858-IV відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою; в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.

Частиною 19 статті 66 Закону №858-IV встановлено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин: а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону; г) на підставі свідоцтва про смерть.

Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Відповідно до статті 60 Закону №858-IV державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом.

Статтею 61-1 Закону №858-IV передбачено, що державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника. На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії. Рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено до суду.

Відповідно до статті 68 Закону №858-IV особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником;

наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії. Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Основні засади роботи Кваліфікаційної комісії, процедуру видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста визначені Порядком роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.07.2017 року №392 (далі - Порядок №392).

Згідно до пункту 5 Розділу І Порядку №392 до повноважень Кваліфікаційної комісії належать, зокрема: розгляд письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою та топографо-геодезичної і картографічної діяльності стосовно професійної діяльності сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів, а також актів, складених за результатами здійснених Держгеокадастром заходів державного нагляду (контролю); прийняття рішень про внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання чи зупинення дії сертифіката інженера-землевпорядника та/або інженера-геодезиста.

Відповідно до пунктів 1, 6 Розділу II Порядку №392 організаційною формою роботи Кваліфікаційної комісії є засідання, які проводяться в міру надходження документів або виникнення питань, розгляд яких потребує прийняття рішення, але не рідше один раз на місяць. Рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційної комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу.

Пунктом 19 Розділу III Порядку №392 передбачено, що Кваліфікаційної комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.

Згідно з пунктом 20 Розділу III Порядку №392 кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром: за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 Закону України «Про землеустрій»; на підставі свідоцтва про смерть.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавець наділив повноваженнями Держгеокадастр здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання кваліфікаційної комісії. Остання, в свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, в яких зафіксовані порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

Як було встановлено судом, протоколом засідання від 30.08.2018 року №8 Кваліфікаційною комісією було ухвалене рішення про звернення до Держгеокадастру з поданням щодо анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженера-землевпорядника, зокрема, ОСОБА_1 у зв`язку з встановленим фактом здійснення позивачем порушення кваліфікаційних вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою (а.с.107-111, том1).

Як слідує із змісту витягу з протоколу засідання Кваліфікаційної комісії від 30.08.2018 року №8, комісія при прийнятті рішення про внесення подання щодо позивача, брала до уваги висновки зазначені в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 12.06.2018 року №237-ДК/233/09/01-18, яким встановлено, що при погодженні надання та затвердження технічна документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області в частині земельної ділянки орієнтовною площею - б га, яка відноситься до земель державної форми власності, Прилісненською сільською радою було порушено вимоги пунктів «а», «в» та «д» статті 12, статті 79-1 та частину п`яту статті 122 Земельного кодексу України та статті 19 Закону України «Про землеустрій» та абзаців першого та другого пункту 2 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення, пункту 5 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Як уже було встановлено судом між приватною фірмою «Ю-КОМ» в особі директора ОСОБА_1. та Прилісненською сільською радою укладено договір на розробку технічної документації із землеустрою, згідно якого виконавець бере на себе виконання проектно-вишукувальних робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області (а.с.18, том 1) та погоджено завдання на складання вищезазначеної технічної документації (а.с.76, том 1).

У свою чергу, в пояснювальній записці, плані і схемі земельної ділянки та кадастровому плані земельної ділянки вищевказаної технічної документації, в експлікації угідь (а.с.77-88, том 1) зазначено загальну площу земельної ділянки - 8,1516 га, в тому числі угіддя: відкриті заболочені землі площею 2,9065 га та відкриті землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом площею 5,2496 га, щодо земельних ділянок, які розташовані на території Прилісненської сільської ради Маневицького району, що не відповідає наданій інформації, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня, де зазначено що земельна ділянка площею - 2,1516 га, відноситься до земель запасу, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, землі комунальної форми власності, в тому числі болото та меліоративний канал (мала річка Гнилий брід)) та земельна ділянка площею - 6 га, відноситься до земель запасу, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, землі державної форми власності (а.с.96-100, том1). Тобто, з даної інформації вбачається, що частина земельної ділянки знаходиться в межах села Галузія, у свою чергу інша частина, орієнтовною площею 6 га поза межами села Галузія.

Крім того, на запит суду від 12.09.2019 року було витребувано у Господарського суду Волинської області висновок експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27.03.2019 року, згідно якого встановлено, що земельна ділянка площею 8,1561 га з класифікацією видів земельних угідь: вкриті землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом, площею 5,2496 га (код 003.00) та болото площею 2,9065 га (код 003.03), яка виділена комунальному підприємству «Волиньприродресурс» в тимчасове користування для проведення геологорозвідувальних робіт згідно рішення Маневицької сільської ради №11/6 від 20.11.2017 року частково розташована в межах села Галузія Маневицького району Волинської області площею 2,0323 га (а.с.89-95, том 2).

Таким чином, вказаний висновок також підтверджує, що частина земельної ділянки знаходиться в межах населеного пункту, а частина за межами населеного пункту села Галузія.

Крім того, позивачем у позовній заяві та у судових засіданнях було вказано, що координати і межі земельної ділянки площею 8,1561 га він встановлював за допомогою даних Публічної кадастрової карти, а саме індексної кадастрової карти.

Однак, відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» індексна кадастрова карта (план) - картографічний документ, що відображає місцезнаходження, межі і нумерацію кадастрових зон і кварталів та використовується для присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам і ведення кадастрової карти (плану).

Отже, індексна кадастрова карта (план) відображає лише місцезнаходження, межі і нумерацію кадастрових зон і кварталів, а не меж населених пунктів, та використовується для присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам і ведення кадастрової карти (плану), а не визначення меж населених пунктів.

Таким чином, твердження позивача щодо визначення координат та меж вищевказаної земельної ділянки за допомогою даних Публічної кадастрової карти не відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд зазначає, що позивач, як розробник документації із землеустрою зобов`язаний дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні, а тому повинен знати, що відповідно до пунктів «а», «в», «д» частини першої статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

Крім того, згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У свою чергу, частиною п`ятою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Враховуючи вищевказане, ОСОБА_1 було порушено вищезазначені норми земельного законодавства, оскільки ним розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 8,1561 га, частина якої є землями комунальної власності, а частина землями державної власності.

Також, позивачем в порушення статті 79-1 Земельного кодексу України розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а не проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка площею 8,1561 га на території Прилісненської сільської ради для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області, щодо якої позивачем розроблялася технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), не сформована, відомості про неї не внесено до Державного земельного кадастру, що й не заперечується позивачем.

Таким чином, ОСОБА_1 як розробник документації із землеустрою повинен був знати, що для формування земельної ділянки площею 8,1561 га необхідно розробляти проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про землеустрій» подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором. Тобто, позивач, як розробник документації із землеустрою мав подати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника. Однак, в порушенням вищевказаних норм земельного законодавства ОСОБА_1 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області площею 8,1561 га та не вчинено жодних дій для внесення відомостей про дану земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з висновками Кваліфікаційної комісії, що ОСОБА_1 під час розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Прилісненській сільській раді для проведення геологорозвідувальних робіт в селі Галузія Маневицького району Волинської області площею 8,1561 га допущено порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, який послугував підставою для внесення подання Держгеокадастру і видання останнім спірного наказу про анулювання ОСОБА_1 кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі та третя особа діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у свою чергу позивачем не доведено належними та допустимим доказами факт порушення його прав та охоронюваних законом інтересів в межах спірних правовідносин, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 243 ч. 3, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко

Повний текст судового рішення складено 27.11.2019 року.