Справа № 420/3478/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3478/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Лементовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перевіркою встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних, виписаних в період з лютого 2017 року по листопад 2018 року. Проте, вказані в акті перевірки податкові накладні виписані КЕВ м. Одеса відповідно до вимог п. 198.5 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 ПК України. Зазначені накладні є так званими «компенсуючими», тобто виписані установою самій собі, і не призводять до виникнення чи зміни податкових зобов`язань. Оскільки податкові накладні, зазначені в акті перевірки, не надаються отримувачу (покупцю), відповідно відсутні підстави для застосування п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначає, що ГУ ДФС в Одеській області не визнає позов, не погоджується з доводами позивача та вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно даних камеральної перевірки встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, відповідальність за таке порушення передбачена ст. 120.1 ПК України. Таким чином, до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, яке порушило строк реєстрації згідно ст. 201 ПК України податкових накладних застосовується штраф передбачений п. 54.3 ст. 54, п. 120.1 ст. 120 ПК України.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, яка за своїм змістом відповідає позовній заяві.

Ухвалою суду від 01 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання.

25 липня 2019 року винесено ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строку підготовчого судового засідання на 30 днів.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, неявку представника позивача було визнано без поважних причин та визнано явку представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса у наступне судове засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 07 листопада 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, неявку представника позивача визнано без поважних причин та визнано явку представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса у наступні судові засідання обов`язковою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволення позовної заяви.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.09.2002 року проведено державну реєстрацію Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, дата запису 20.02.2015 року за № 1 054677 (а.с. 10).

13 грудня 2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області Окаро С.А. відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76 ПК України проведено перевірку своєчасності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, дата виписки яких припадає на лютий 2017, березень 2017, квітень 2017, травень 2017, липень 2017, серпень 2017, вересень 2017, жовтень 2017, листопад 2017, грудень 2017, січень 2018, лютий 2018, березень 2018, квітень 2018, травень 2018, червень 2018, липень 2018, серпень 2018, вересень 2018, жовтень 2018, листопад 2018 року, Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса, за результатом якої складно акт № 179/15-32-50-06/8038284 (а.с. 28-30).

Актом перевірки № 179/15-32-50-06/8038284 від 13.12.2018 року встановлено порушення Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 Податкового кодексу України.

12 квітня 2019 року Головним управління ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № , яким відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса застосовано штраф у розмірі 20 % на загальну суму 123282,38 грн. (а.с. 13).

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПКУ встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до ст. 76 ПКУ камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно положень п. 201.10 ст. 201 Податкового окодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, однією із умов формування податкового кредиту покупцем є факт реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутність такої реєстрації виключає можливість формування податкового кредиту за такою податковою накладною.

Згідно п. 11 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень ПК України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить, зокрема понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Отже є беззаперечним той факт, що на продавця, покладено обов`язок здійснювати реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не заперечується сторонами.

Разом з тим, положеннями пункту 120-1.1 статті 120-1ПК України передбачено, що штраф за несвоєчасну реєстрацію відповідних податкових накладних не застосовується лише по податкової накладній, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Згідно п. 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року № 1307, зареєстрованого в Мінюсті України 26.01.2016р. за№137/28267, при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка "X" та зазначається тип причини. При цьому кодом 09 позначається податкова накладна, яка складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса накладено штраф за затримку реєстрації податкової накладної № 1657 від 01.11.2018 року (а.с. 14).

При цьому, згідно податкової накладної № 1657 від 01.11.2018 року вказана накладна містить відмітку «Х» та позначена кодом 09 (а.с. 111-113).

Таким чином, податкова накладна № 1657 від 01.11.2018 року є такою, що не надається покупцю та складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Згідно з статтею 120-1 Податкового кодексу України за порушення граничного строку, визначеного статтею 201 Податкового кодексу України для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відсутність такої реєстрації передбачено, що до платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 Кодексу покладено обов`язок щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН, застосовуються штрафні санкції у визначених розмірах.

Проте, штрафні санкції, передбачені цією статтею, не застосовуються у разі наявності двох обов`язкових складових: податкові накладні не надаються отримувачу (покупцю), та, одночасно складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 11.12.2018 року по справі № 807/68/18.

При цьому, в постанові 11.12.2018 року по справі № 807/68/18 Верховний Суд дійшов висновку, що для звільнення від штрафних санкцій необхідно існування двох обов`язкових складових: податкові накладні не повинні надаватися покупцю (отримувачу), та, є складеними на операції, які звільнені від оподаткування.

З наданої до суду податкової накладної вбачається, що вона не повинна надаватися покупцю (отримувачу), та, є складеною на операції, які звільнені від оподаткування, тобто, повністю відповідає обов`язковим критеріям, визначеним у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року по справі № 807/68/18.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем була оформлена податкова накладна № 1657 від 01.11.2018 року за операціями, що звільнені від оподаткування ПДВ, на підтвердження чого в лівому верхньому куті податкової накладної зазначено 09, що згідно положень Порядку заповнення податкової накладної, затвердженому наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 року є причиною для ненадання її отримувачу (покупцю) при складенні на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

При цьому, жодних зауважень щодо порядку заповнення вказаної податкової накладної з боку контролюючого органу ні акт перевірки ні матеріали справи не містять.

За таких підстав, доводи представника відповідача щодо того, що Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса допущено порушення, за яке застосовується штраф відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються зібраними по справі доказами.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що контролюючим органом неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції за порушення ст. 201, 120-1 ПКУ, а тому податкове повідомлення рішення № від 12.04.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню, а адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., відповідно до платіжного доручення № 308 від 24.04.2019 року, а тому з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса (, адреса місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13) до Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення , - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 12.04.2019 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса (, адреса місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 25 листопада 2019 року.

Суддя О.А. Левчук

.