Справа № 490/10430/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 490/10430/18
Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Єщенка О. В., Коваля М.П.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2019 року по справі № 490/10430/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправної та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області (далі-відповідач) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК №587293 від 02.12.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що дійсно 02.12.2018 року його було зупинено працівником поліції за 50-60 кілометрів до м. Одеса на автодорозі Е-95 та повідомлено про те, що позивач порушив швидкісний режим на зазначеній автомобільній дорозі, на якій обмежено швидкість до 50 км/год., у зв`язку з чим працівником поліції винесено постанову серії НК №587293, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. З даною постановою позивач не згоден, вважає обставини справи спотворені та не відповідають дійсності, оскільки в період руху на автодорозі Е-95 на відрізку дороги, знаків, які б обмежували швидкість руху не було, населені пункти по шляху слідування його автомобіля відсутні.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що при досліджені наданих відповідачем фото і відео доказів з вказаної ділянки дороги, не зафіксовано автомобіль д/н НОМЕР_1 , на якому рухався позивач.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2019 року та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У своїй скарзі апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, зазначає, що задовольняючи позов, судом першої інстанції не були належним чином досліджені обставини справи, а також наявні в матеріалах справи докази, яким не було надано належної оцінки.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог пп. б п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч.3 статті 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При застосуванні скороченого порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься за наслідками розгляду справи, при виконанні вимог та дотриманні гарантій, які закріплені КУпАП, а також за умови зібрання належних доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення, 02.12.2019 року позивач керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , о 15 год. 00 хв. по автодорозі М-05 «Київ-Одеса» 401 км зі швидкістю 107 км/год і перевищив встановлене дорожнім знаком 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», чим порушив вимоги ПДР України, у зв`язку з чим працівником поліції винесено постанову серії НК №587293 від 02.12.2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.00 коп.

Також судом досліджено надані відповідачем фото та відео з вказаної ділянки дороги, відповідно до яких автомобіль д/н ВЕ НОМЕР_2 не зафіксовано.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції, не взято до уваги те, що факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС001062 та підтверджується роздруківкою файлу з пристою (а.с.23), на якій зафіксовано автомобіль д/н НОМЕР_1 , який рухався о 15 год. 00 хв. по автодорозі М-05 «Київ-Одеса» 401 км зі швидкістю 107 км/год.

Колегія суддів зазначає, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС 001062, на який було зафіксовано правопорушення, має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/1-2903-2012. Відповідно, на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM».

Відповідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11931 від 25 вересня 2018 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС001062. Дане свідоцтво чинне до 25 вересня 2019 року.

Згідно даних експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03 3008, виготовленого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, об`єктом експертизи був лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam, розроблений (виготовлений) компанією «Laser Technology Inc.», США. Висновок за результатами експертизи: в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт. Об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Застосування алгоритму шифрування забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Експертним висновком НДЦ «ТЕЗІС» НТУУ «КПІ» механізми технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM» LTI 20/20 відповідає вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні.

Зважаючи, що згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - TruCAM LTI 20/20 № ТС001062, спроможний робити лазерну фіксацію в автоматичному режимі, тому його показники можливо розцінювати, як беззастережний доказ по справі.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС001062 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 зазначений пристрій TruCAM був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх із Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Оскільки, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на прилад TruCam, отримані ним із порушенням чинного законодавства, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки будь-які належні і допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості, позивачем надано не було.

Також, представником відповідача надано до суду доказ розміщення дорожніх знаків на ділянці дороги М-05 Київ - Одеса 401 кілометр, з якого чітко вбачається наявність розміщення знаків щодо ступінчатого обмеження швидкості руху до 50 км/год.

Таким чином, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що позивач перевищив встановлене дорожнім знаком 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», чим порушив вимоги ПДР України, у зв`язку з чим працівником поліції винесено постанову серії НК №587293 від 02.12.2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

За таких підстав колегія суддів вважає, що спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення серії НК №587293 від 02.12.2018 року є законною та скасуванню не підлягає.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми права, надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 286, 308, 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2019 року по справі № 490/10430/18 - скасувати та прийняти нове рішення суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправної та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК №587293 від 02.12.2018 року - відмовити .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Коваль М.П.