Справа № 440/3568/19
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3568/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Панькіної А.С.,

представника позивача Кумечко М.С.,

представника відповідача Бут Д.В.,

третьої особи - Ступак Г.Г.,

третьої особи - Онищенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про :

- визнання протиправним та скасування рішення від 15.08.2019 "Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства";

- зобов`язання розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,00 га, кадастровий номер 0:30:001:0712, для ведення особистого селянського господарства у власність із земель комунальної власності сільскогосподарського призначення (рілля) ненаданих у власність та користування в межах смт. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області на території Великобагачанської селищної ради та передати у власність гр. ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ним подано до відповідача клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, ненаданих у власність та користування, в межах смт. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області на території Великобагачанської селищної ради. Однак, рішенням від 15.08.2019 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою. Вказане рішення вважає протиправним, просить скасувати його та зобов`язати повторно розглянути клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :30:001:0712.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 21.10.2019.

Ухвалою суду від 21.10.2019 витребувано від Великобагачанської селищної ради додаткові докази.

В матеріалах справи міститься відзив Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області на позовну заяву, у яких представник відповідача вказує на відсутність погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури відповідно до вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України. Зазначає, що спірна земельна ділянка накладається на земельні ділянки ОСОБА_2 , якій рішенням №209/220 від 30.12.1997 та ОСОБА_3 , якому рішенням від 23.12.2019, передано земельні ділянки у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача посилався на те, що отримання іншими громадянами дозвільних документів на розробку проектів землеустрою не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності на земельну ділянку, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом. Вказував, що відповідач у оскаржуваному рішенні не посилається на жодний недолік проекту землеустрою, відмовляє у затвердженні проекту землеустрою з підстав, що не ґрунтується на нормах закону, та є протиправними.

Ухвалою від 06.11.2019 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Треті особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.02.2019 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області звернулася гр. ОСОБА_1 із заявою, в якій просила надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,0 га, яка знаходиться в межах АДРЕСА_1 . Велика Багачка /а.с. 32/.

До вказаної заяви позивачем додано: викопіювання бажаної земельної ділянки, копію паспорту та копію ідентифікаційного коду.

Рішенням 30 сесії 7 скликання Великобагачанської селищної ради від 14.02.2019 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_1 " вирішено надати громадянці ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля), ненаданих у власність та користування в межах смт. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області.

Проект був розроблений і, в подальшому, була здійснена державна реєстрація земельної ділянки із присвоєнням кадастрового номеру :30:001:0712.

02.08.2019 позивачем подано клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства, з метою передачі у власність, в межах смт. Велика Багачка.

Рішенням 36 сесії 7 скликання Великобагачанської селищної ради від 15.08.2019 "Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 " вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер :30:001:0712 у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, не наданих у власність та користування, в межах смт Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області та в безоплатній передачі земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер :30:001:0712 у власність для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з не відповідністю вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: відсутністю погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури.

Позивач не погодилася з відмовою Великобагачанської селищної ради у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

У частинах першій та третій статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частин першої-третьої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частинами 6-7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно частин восьмої-десятої статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

При цьому з вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2019 по справі №1640/2594/18, від 31.01.2019 року по справі №815/2488/17, від 30.08.2018 року по справі № 817/586/17, від 18.10.2018 року по справі №818/1976/17.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Судом встановлено, що висновком від 07.05.2019 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 було погоджено у встановленому законом порядку експертом ГУ Держгеокадастру у Львівській області, вказано, що проект відповідає вимогам законодавства та прийнятим до нього нормативно-правовим актам (а.с.72).

02.08.2019 року позивач звернулась до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області із заявою про затвердження проекту землеустрою додавши погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах смт. Велика Багачка.

За наслідками розгляду поданої заяви, відповідач рішенням від 15.08.2019 року відмовив ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою, у зв`язку з відсутністю погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури.

Таким чином, всупереч вищевказаних положень законодавства, Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області у рішенні від 15.08.2019 року не обґрунтувала яким вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів не відповідає виготовлений за заявою позивача проект землеустрою. Натомість, без посилання на будь-які норми, визначені Земельним кодексом України для розгляду таких звернень, вказує на не погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури.

При цьому, як зазначалось вище, згідно норм Земельного кодексу України єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту, на стадії ж затвердження проекту землеустрою у селищної ради відсутні повноваження на здійснення перевірки документації із землеустрою на відповідність нормам законодавства, оскільки такі повноваження надані лише державному кадастровому реєстратору.

Більше того, висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 07.05.2019 №4570/82-19 підтверджено, що вказаний проект землеустрою відповідає законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам (а.с.72). Відтак, доводи, викладені у рішенні від 15.08.2019, є необґрунтованими, та не є тими підставами, які визначені в Земельному кодексі України як підстава для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

У відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях відповідач посилається на невідповідність проекту ч. 2 ст.186-1 Земельного кодексу України, відповідно до якої проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Вказані доводи суд не приймає, оскільки проект землеустрою, який подано позивачем, стосується земельної ділянки для ведення сільського господарства на якій відсутні будь-які об`єкти будівництва і розташування таких об`єктів не планується, що підтверджується проектом землеустрою, наявним в матеріалах адміністративної справи. Доказів протилежного суду не надано, а зазначені обставини відповідачем не спростовані.

Частиною 3 статті 23 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

З системного аналізу норм слідує, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу погоджується виключно територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та підлягає обов`язковому погодженню структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури лише у випадку знаходження на даній земельній ділянці об`єкта будівництва або призначення земельної ділянки для розміщення такого об`єкту.

Отже посилання відповідача на те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах населеного пункту підлягає погодженню структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури є безпідставним, оскільки проект на земельну ділянку на якій відсутні об`єкти будівництва або не планується розташування такого об`єкту, не потребує погодження вищевказаного структурного підрозділу, а тому вимога частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України на спірні правовідносини не поширюються.

Крім цього проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки отримав позитивний висновок органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, що підтверджується висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 07.05.2019 року №4570/82- 19.

Також суд зазначає, що дана земельна ділянка виділена позивачу для ведення селянського господарства відповідно до рішення органу місцевого самоврядування, а отже не може відноситись до земель забудови.

Доказів віднесення спірної земельної ділянки до земель забудови чи накладення даної земельної ділянки на земельні ділянки третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідачем до матеріалів справи не надано та судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином суд дійшов висновку, що відмова у затвердженні проекту землеустрою є безпідставною, а тому слід визнати протиправним та скасувати рішення Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 15.08.2019 "Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 " та зобов`язати Великобагачанську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 1,0 га, кадастровий номер :30:001:0712, розташованої за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 768,40 грн. підтверджується квитанцією за №99433 від 23.09.2019.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великобагачанської селищної ради на її користь витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що 20.08.2019 між гр. ОСОБА_1 (клієнт) та ОСОБА_4 (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого гонорар визначається обсягом виконаної роботи та погоджується сторонами окремо на підставі складених додатків до цього договору, а також актів виконаних робіт (наданих послуг).

Позивачем надано акт виконаних робіт (наданих послуг) від 21.10.2019 на загальну суму 10350 грн, в якому зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), квитанцію про оплату гонорару від 21.10.2019 №34/3568/19.

При цьому законодавством не встановлено права суду змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Дослідивши акт виконаних робіт за договором, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, суд приходить висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Великобагачанської селищної ради витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 10350 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області (вул. Каштанова, 20, смт. Велика Багачка, Великобагачанський район, Полтавська область, 38300, ), треті особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 15.08.2019 "Про розгляд та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Великобагачанську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства площею 1,0 га, кадастровий номер :30:001:0712, розташованої за межами населених пунктів на території Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 350 грн. (десять тисяч триста п`ятдесят гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 листопада 2019 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва