Справа № 160/4709/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2019 року Справа № 160/4709/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Лозицької І.О., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фірми «Краб» Товариства з обмеженою відповідальністю до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування приписів, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась Фірма «Краб» Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ Фірма «Краб», позивач) з позовом до виконавчого комітету Дніпровської міської ради (далі - міська рада, відповідач-1), Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради (далі - КП «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради, відповідач-2), в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Дніпровської міської ради, яка полягає у нерозгляді та неприйнятті рішення про продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра);
- зобов'язати виконавчий комітет Дніпровської міської ради розглянути та прийняти рішення про продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра);
- визнати протиправними та скасувати приписи Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради від 21.05.2019 року: № 652Д, № 654Д, № 655Д, № 656Д, № 657Д, № 658Д, № 659Д, № 660Д, № 661Д, № 662Д, № 663Д про демонтування тимчасових споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 7а - вул. Харківська, 8а/1.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він вважає протиправною бездіяльність виконавчого комітету щодо нерозгляду та неприйняття рішення про продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд. За поясненнями позивача, це порушує його права як власника тимчасових споруд на їх правомірне розміщення та використання для здійснення підприємницької діяльності. При цьому, як зазначив позивач, ним були виконані всі необхідні вимоги нормативно-правових актів щодо продовження строку дії паспортів прив'язки, а питання щодо продовження їх строку не вирішено виключно через бездіяльність виконавчого комітету Дніпровської міської ради. Проте, у зв'язку з непродовженням дії паспортів прив'язки та закінченням дії договору оренди земельної ділянки, виконавчим комітетом були винесені оскаржувані приписи щодо демонтажу тимчасових споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 7а - вул. Харківська, 8а/1.
Також, позивач додатково пояснив, що у зв'язку з придбанням товариством об'єкта нерухомого майна, що знаходиться поряд з тимчасовими спорудами за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 7а - вул. Харківська, 8а/1, та закінченням строку дії договору оренди у 2017 році, товариство звернулось до виконавчого комітету з питанням щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в тому числі і під тимчасовими спорудами. З урахуванням цього, 19.12.2018 року Дніпровською міською радою було прийнято рішення № 234/39 «Про надання ТОВ Фірмі «Краб» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню частини житлового будинку з магазином, оздоровчим комплексом і даховою котельнею та для реконструкції існуючих будівель та споруд по вул. Харківській, 8А (Шевченківський район)». На момент звернення до суду позивач зазначив, що здійснює підготовку проекту землеустрою, але до врегулювання питання щодо строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд, що розташовані на земельній дільниці, закінчення підготовки проекту є проблематичним, а з 2008 року він правомірно користується земельною ділянкою, на якій розміщені тимчасові споруди.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 року було залишено без задоволення апеляційну скаргу Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 року у справі № 160/4709/19, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 року було залишено без змін.
Тобто, вищевказана ухвала суду від 24.05.2019 року, якою були застосовані заходи забезпечення позову, набрала законної сили станом на 11.07.2019 року.
Ухвалою суду від 30.05.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу - відповіді на відзив.
У встановлений судом строк відповідачі, заперечуючи проти позову, надали свої відзиви на позов, які долучені до матеріалів справи.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач-1 (виконавчий комітет Дніпровської міської ради), посилаючись на положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламент виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, зазначив, що вирішення питань, пов'язаних з оформленням паспортів прив'язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності є компетенцією виконавчого комітету міської ради. Проте, відповідач-1 вважає, що суд не може втручатися у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування. При цьому, він пояснив, що строковість дії паспортів прив'язки визначена законодавцем, а це передбачає можливість закінчення їх дії.
За поясненнями виконавчого комітету Дніпровської міської ради, ним не допускалась бездіяльність по відношенню до позивача, бо позивачу не було відмовлено у розміщенні тимчасової споруди. Також, як вказав і сам позивач у своїй позовній заяві, відповідачем-1 вчинялись дії щодо продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд, бо на офіційному сайті Дніпровської міської ради був оприлюднений проєкт рішення про продовження дії паспортів прив'язки, відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». З-поміж іншого, відповідач-1 вважає безпідставним посилання позивача в цій частині на норми Закону України «Про звернення громадян», бо прийняття виконавчим комітетом рішень не регулюється цим законом. Натомість, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Правилами благоустрою території міста Дніпропетровська, затвердженими рішенням Дніпровської міської ради від 27.11.2013 року № 44/43, Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 21.10.2011 року № 244, Положенням про порядок розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності у м. Дніпропетровську, Порядком передачі об'єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг, затвердженим рішенням міської ради від 19.09.2018 року № 96/35.
Крім того, враховуючи, що строк дії паспортів прив'язки закінчився 27.12.2018 року, відповідач-1 вважає, що позивачем не доведено протиправності винесення ним оскаржуваних приписів або вихід відповідача-2 за межі повноважень при вчиненні дій щодо перевірки документів та складення оскаржуваних приписів.
Таким чином, відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Також, у встановлений судом строк свій відзив на позов надав і відповідач-2 (Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради), який, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що вважає безпідставними позовні вимоги ТОВ Фірма «Краб», такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не відповідають дійсним обставинам справи.
За поясненнями відповідача-2, на нього покладено обов'язок перевіряти об'єкти благоустрою на предмет законності розташування на них тимчасових споруд, зокрема павільйонів, та використанням за функціональним призначенням об'єктів благоустрою тощо, а також наділено повноваженнями одержувати у встановленому порядку документи, матеріали на підтвердження додержання вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою території м. Дніпропетровська, а у разі виявлення - усунути такі порушення чи зобов'язувати відповідних осіб усунути такі порушення. Також, як пояснив відповідач-2, при здійсненні ним перевірки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, розташованих за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки, 76 - вул. Харківська, 8а/1, не виходячи за межі своїх повноважень він правомірно вимагав у власників/користувачів тимчасових споруд надати документи для встановлення відомостей про правові підстави розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на вищевказаній території, а у зв'язку з закінченням строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд, правомірно склав оскаржувані приписи. Таким чином, на думку відповідача-2, оскаржувані приписи є правомірно винесеними та скасуванню не підлягають.
Як зазначив відповідач-2, позивач не довів належними та допустимими доказами факту допущення відповідачем бездіяльності. Також, відповідач-2 вказав на те, що положення ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» не підлягають застосування до спірних правовідносин та є безпідставними.
Таким чином, відповідач-2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У встановлений судом строк позивач не надав суду відповіді на відзиви.
Суд, враховуючи положення ст. 257, ст. 261, ст. 262 КАС України, розглянув адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов наступних висновків.
За умовами вказаного вище договору в оренду передається земельні ділянка, загальною площею 0,0317 га, на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, інші об'єкти інфраструктури, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення договору становить 193671,86 грн.
При цьому, у п. 3 договору сторонами договору були врегульовані питання щодо строку дії договору та вказано, що договір укладено на 3 (три) роки.
Так, відповідно до пунктів 3.1., 3.2., 3.3. договору, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки, відповідно до умов договору, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і письмово, не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку договору, звернувся до міської ради з клопотанням щодо продовження його дії, то за відсутності письмових заперечень орендодавця та відповідного рішення міської ради договір оренди земельної ділянки може бути продовжено або поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором.
У разі продовження на новий строк дії або поновлення договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо істотних умов договору оренди землі орендар після письмового повідомлення орендодавця втрачає переважне право на його поновлення.
Відповідно до п. 6, п. 7 додаткової угоди, підставою для укладення додаткової угоди є рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2014 року № 297/58, а додаткова угода до договору оренди землі є невід'ємною його частиною.
За поясненнями позивача, у 2014 році Фірма «Краб» Товариство з обмеженою відповідальністю, керуючись Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» (надалі - Порядок), звернулося до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради із заявою про можливість розміщення тимчасових споруд в м. Дніпропетровську в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки.
25.12.2014 року Фірма «Краб» Товариство з обмеженою відповідальністю на підставі висновку Головного архітектурно-планувального управління міської ради щодо можливості розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності № 03/3278 від 22.12.2014 року отримало паспорти прив'язки тимчасових споруд в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки, м. Дніпропетровська, за реєстраційними номерами: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31. Зазначені паспорти прив'язки були видані строком дії до 27.12.2017 року.
Як зазначив позивач, на початку 2015 року ним були виготовлені та розміщені, відповідно до отриманих паспортів прив'язки 9 тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності. У зв'язку із закінченням 27.12.2017 року строку дії зазначених вище паспортів прив'язки, товариство наприкінці 2017 року звернулося до Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради із заявою щодо продовження строку їх дії.
Строк дії паспортів прив'язки тимчасових споруд в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки, м. Дніпропетровська, від 25.12.2014 року за реєстраційними номерами: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 був продовжений до 27.12.2018 року, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у зазначених паспортах прив'язки.
Це підтверджується матеріалами справи, в яких наявні копії паспортів прив'язок від 25.12.2014 року, в яких зазначено, що строк їх дії встановлений до 27.12.2017 року, який згодом продовжений до 27.12.2018 року.
28.12.2017 року виконавчим комітетом Дніпровської міської ради було прийнято рішення № 1058 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 14.11.2017 року № 865 «Про затвердження Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Дніпра», відповідно до якого визначено, що оформлення паспортів прив'язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності (далі - паспорти прив'язки) та продовження строку дії паспортів прив'язки вирішено здійснювати на підставі відповідних рішень виконавчого комітету міської ради. Копія цього рішення наявна в матеріалах справи.
За відомостями зі вказаного вище рішення, Дніпровська міська рада, розглянувши лист ТОВ Фірми «Краб» від 17.11.2017 року вх. № 36/63/62, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, орієнтовною площею 0,2500 га, з метою забезпечення оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по фактичному розміщенню частини житлового будинку з магазином, оздоровчим комплексом і даховою котельнею та для реконструкції існуючих будівель та споруд, вирішила надати ТОВ Фірмі «Краб» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню частини житлового будинку з магазином, оздоровчим комплексом і даховою котельнею та для реконструкції існуючих будівель та спору по вул. Харківській, 8А.
За поясненнями позивача, 25.10.2018 року до закінчення дії паспортів прив'язки товариство звернулося до відповідача із заявою про підготовку проекту рішення виконавчого комітету щодо продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд. Це підтверджується наявним в матеріалах справи листом міському голові від 25.10.2018 року про продовження дії паспортів прив'язки.
Так, в матеріалах справи наявний проект рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради «Про продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки», який, як зазначив позивач, 24.04.2019 року був опублікований на офіційному сайті Дніпровської міської ради.
За відомостями з проекту вказаного вище рішення, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з урахуванням рішення виконавчого комітету міської ради від 14.11.2017 року № 865 «Про затвердження Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Дніпра», на підставі листів ТОВ Фірми «Краб» від 25.10.2018 року вх. № 11/2575, Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 20.12.2018 року вх. № 11/2575, виконавчий комітет Дніпровської міської ради вирішив продовжити ТОВ Фірмі «Краб» строк дії паспортів прив'язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки до 27.12.2020 року (паспорти прив'язки від 25.12.2014 року №№ 23,24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31).
Проте, вказане вище рішення про продовження дії паспортів прив'язки відповідача так і не було розглянуто, не ухвалене та остаточно не прийняте виконавчим комітетом Дніпровської міської ради. При цьому, як зазначив позивач, останнє засідання виконавчого комітету Дніпровської міської ради відбулось 21.05.2019 року.
У свою чергу, за поясненнями відповідача-2, 21.05.2019 року на адресу: м. Дніпро, вул. Глинки, 7а - вул. Харківська, 8а/1, прибув провідний спеціаліст-інспектор Комунального підприємства «Благоустрій міста» з метою перевірки дозвільних (правовстановлюючих) документів на право розміщення тимчасових споруд на вказаній території. За вищевказаною адресою здійснювалась підприємницька діяльність у тимчасових спорудах: павільйон «Frash Line», павільйон «Red Fism», павільйон «Обмін валют», павільйон «Vape2go», павільйон «Pizza», павільйон «Кальянный рай», павільйон «Kalyanchik», павільйон «іМоbі», павільйон «Paravoz», павільйон «Все для кальяна», павільйон «Kemal ВАВА». Жодних документів щодо законності розміщення тимчасових споруд (зокрема, паспортів прив'язки), на час проведення перевірки, підприємцями, які здійснювали діяльність у вказаних спорудах, інспектору не було надано.
21.05.2019 року відповідач-2 склав оскаржувані приписи №№ 652Д, 654Д, 655Д, 656Д, 657Д, 658Д, 659Д, 660Д, 661Д, 662Д, 663Д, відповідно до змісту яких, вказувалось, що для усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, у відповідності до вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», вжити заходів по звільненню об'єктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, що розташовані за адресою: вул. Глінки, 7а - вул. Харківська, 8а/1, власними силами протягом 7 діб, у зв'язку з закінченням терміну дії паспорта прив'язки тимчасової споруди та договору оренди земельної ділянки.
22.05.2019 року та 23.05.2019 року позивач звернувся до відповідачів з листами за вих. №№ 22/05-19, 23/05-19 відповідно, в яких зазначив про те, що земельна ділянка, на якій розміщені павільйони ТОВ Фірми «Краб» відведена товариству з 2005 року, орендна плата за землю вноситься ним своєчасно та в повному обсязі. На момент винесення оскаржуваних приписів позивачем оформлювався договір оренди землі, відповідно до рішення сесії міської ради № 234/39 від 19.02.2018 року, з урахуванням придбаної будівлі по вул. Харківській, 8а, в нових межах для забезпечення наступної реконструкції будівлі. При цьому, позивач повідомив відповідача про те, що освоєння земельної ділянки протягом усіх попередніх років її використання пов'язано з великими капіталовкладеннями.
Проте, вважаючи, що відповідач-1 допустив бездіяльність не розглянувши та не прийнявши рішення про продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки, м. Дніпропетровська (м. Дніпра), тому оскаржує винесені приписи Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпропетровської міської ради від 21.05.2019 року за №№ 652Д - 663Д в судовому порядку.
Тож, спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу протиправності бездіяльності відповідача щодо нерозгляду та неприйняття рішення про продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року та протиправності приписів від 21.05.2019 року №№ 652Д - 663Д.
Суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, обставинам справи, зазначеним вище, виходить з наступного.
У статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Статтею 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до об'єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування (парки, гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам'ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування), прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору, а також можуть належати й інші території в межах населеного пункту.
Згідно зі ст. 38 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», контроль у сфері благоустрою населених пунктів спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог цього Закону, Правил благоустрою території населеного пункту та інших нормативно-правових актів.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.
До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів (підпункти 1, 2 частини першої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).
Відповідно до частини п'ятої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
За змістом пунктів 38, 44 частини першої статті 26 цього Закону, до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об'єктів тощо.
Згідно із частинами другою та третьою статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Частиною четвертою статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури є Міністерство регіонального розвитку, будівництво та житлово-комунального господарства України відповідно до Положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництво та житлово-комунального господарства України, затвердженого Указом Президента України від 31 травня 2011 року № 633/211.
На виконання повноважень, установлених законодавством, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 21 жовтня 2011 року № 244 затвердило Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок).
Отже, механізм розміщення тимчасових споруд (далі - ТС) для провадження підприємницької діяльності регулюється вказаним Порядком.
Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Порядку, ТС - це одноповерхова споруда, що встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. ТС можуть бути пересувними та стаціонарними.
За положеннями пунктів 2.1, 2.20, 2.21, 2.30 та 2.31 Порядку, підставою для розміщення ТС є паспорт прив'язки ТС, установлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив'язки. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу, розміщення ТС самовільно забороняється.
Згідно з пунктами 2.4 та 2.5 Порядку, відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви перевіряє відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам. У разі відсутності у складі відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради органу з питань містобудування та архітектури відповідність намірів щодо місця розташування ТС на території сільської, селищної, міської ради визначає орган з питань містобудування та архітектури відповідної районної державної адміністрації за територіальною належністю.
Відповідно до пунктів 2.10., 2.12., 2.24., 2.25 Порядку, паспорт прив'язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку, та підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури виконавчого органу міської ради. Паспорт прив'язки виготовляється у двох примірниках. Один примірник зберігається у замовника ТС, другий - у відповідному органі з питань містобудування та архітектури. Відомості паспорта прив'язки вносяться органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або відповідної районної державної адміністрації в інформаційну базу містобудівного кадастру (для стаціонарних ТС). Паспорт прив'язки підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.
За нормами пунктів 2.3, 2.6 та 2.11 Порядку, перелік документів для отримання паспорта прив'язки ТС є вичерпним. Зазначеними пунктами не передбачено надання документів про відведення земельних ділянок під розміщення ТС.
Згідно з пунктом 2.7 Порядку, паспорт прив'язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.
Відповідно до пунктів 2.17. - 2.19., пункту 2.26 Порядку, строк дії паспорта прив'язки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень.
Продовження строку дії паспорта прив'язки здійснюється за заявою замовника, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив'язки органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації.
У разі змін, які відбулися у містобудівній документації на місцевому рівні, будівельних нормах, розташуванні існуючих будівель і споруд, інженерних мереж або з ініціативи суб'єкта господарювання, паспорт прив'язки може переоформлюватись на строк дії цього паспорта прив'язки або на новий строк.
Дія паспорта прив'язки призупиняється за таких умов: необхідність проведення планових ремонтних робіт на земельній ділянці, на якій розміщена ТС, - з обов'язковим попередженням власника ТС за 1 місяць та наданням тимчасового місця для розміщення такої ТС; необхідність проведення аварійних ремонтних робіт на
земельній ділянці, на якій розміщена ТС, - без попередження.
Як зазначалось вище, 28.12.2017 року виконавчим комітетом Дніпровської міської ради було прийнято рішення № 1058 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 14.11.2017 року № 865 «Про затвердження Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Дніпра», відповідно до якого визначено, що оформлення паспортів прив'язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності (далі - паспорти прив'язки) та продовження строку дії паспортів прив'язки вирішено здійснювати на підставі відповідних рішень виконавчого комітету міської ради. Тобто, питання про продовження строку дії паспортів прив'язки має вирішуватись виконавчим комітетом шляхом прийняття відповідних рішень.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також, суд бере до уваги правові висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.05.2018 року, справа № 918/633/16 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2018 року, справа № 905/1552/16.
Так, Верховним Судом було визначено, що «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначає механізм розміщення ТС для провадження підприємницької діяльності, реалізація якого передбачає наявність документів на землекористування, та не містить жодних положень щодо правових підстав набуття суб'єктами господарювання прав на земельні ділянки у зв'язку з розміщенням ТС.
За відсутності рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку комунальної форми власності, а тому розміщення відповідачем ТС за відсутності документів, які підтверджують право користування земельною ділянкою комунальної власності, право розпорядження якою належить до компетенції Ради, не можна визнати законним».
Водночас, Велика Палата визначила, що «Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності не містять юридичних приписів щодо обов'язкового попереднього або наступного набуття суб'єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки, на які вони мають бажання встановити ТС для здійснення підприємницької діяльності, та для розміщення ТС за умови наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування земельна ділянка не відводиться».
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що звернення позивача до виконавчого комітету Дніпровської міської ради із заявою про продовження строку дії паспортів прив'язки на тимчасові споруди не залежить від будь-яких суміжних факторів, пов'язаних із вирішенням питань щодо права користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташовані тимчасові споруди, або щодо новопридбаних об'єктів нерухомості тощо.
Тим більше, судом було встановлено, що позивач надав суду договір оренди вказаної земельної ділянки, акт її приймання-передачі та додаткову угоду до договору оренди землі, про що зазначалось вище. Крім того, як зазначив позивач, на момент звернення до суду ним вирішувалось питання щодо договору оренди земельної ділянки. Відповідач жодним чином не спростував зазначених обставин, а навпаки зазначив, що за результатами звернення позивача ним був прийнятий проект рішення про продовження строку дії паспортів прив'язки. Відомостей про розірвання договору оренди земельної ділянки, на якій розташовані тимчасові споруди, зміни його умов, відповідач суду також не надав.
Суд враховує і те, що відповідач-1 поновлював ТОВ Фірмі «Краб» дію паспортів прив'язки у період з 27.12.2017 року до 27.12.2018 року, у той час, коли станом на 27.12.2017 року строк дії додаткової угоди вже закінчився. Натомість, як зазначив позивач та це не спростовано відповідачем-1, після закінчення строку дії договору оренди, на який його було укладено, орендар належно виконував обов'язки, сплачував орендну плату та продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.
Водночас, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що ним були придбані у приватну власність нові будівлі нерухомості поряд із тими тимчасовими спорудами, на які позивач просив у відповдіача-1 продовжити строк дії паспортів прив'язок. Адже, це інші споруди, ніж ті, що стосуються предмета спору, та відповідно до зазначеного вище рішення Дніпровської міської ради від 19.12.2018 року № 234/39, різниться адреса їх розташування на земельній ділянці, на яку позивачу надали дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню частини житлового будинку з магазином, оздоровчим комплексом і даховою котельнею та для реконструкції існуючих будівель та споруд по вул. Харківській, 8А. Спірні тимчасові споруди, у свою чергу, розташовані по вул. Глинки, 7а - вул. Харківська, 8а/1, м. Дніпро.
Також, суд зазначає, що враховує посилання відповідача-1 на те, що безпідставними є твердження позивача з приводу недодержання відповідачем-1 порядку розгляду його заяви від 25.10.2018 року про продовження строку дії паспортів прив'язки, відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян».
Адже, Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Тим більше, статтею 20 вказаного вище Закону врегулювано питання визначення терміну розгляду звернення громадян.
Так, відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.
Позивач, у свою чергу, звернувся до відповідача-1 з заявою про продовження дії паспорта прив'язки, який був виданий раніше. А це врегульовано, зокрема, Законом України «Про місцеве самоврядування», Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності тощо, про що зазначалось вище.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
Відповідно до частин 4, 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», наступні сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної - головою відповідної ради.
Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Таким чином, порядок розгляду міською радою, зокрема, заяви позивача про продовження строку дії паспорта прив'язки відрізняється від порядку розгляду звернень громадян, тому не може регулюватися нормами Закону України «Про звернення громадян».
Аналіз викладених вище норм показує, що відповідач-1 не розглянув у встановлений законом спосіб заяву позивача на продовження строку дії паспортів прив'язки, в результаті чого допустив протиправну бездіяльність.
Так, Верховний Суд визначив, що «як протиправну бездіяльність суб'єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов'язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб'єкта владних повноважень, були об'єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов'язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов'язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з'ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи».
З огляду на викладене, а також враховуючи обставини справи, суд доходить висновку, що відповідач-1, по-перше, не виконав обов'язкових дій щодо розгляду та прийняття рішення з приводу заяви позивача про продовження дії паспортів прив'язки, по-друге, відповідач опублікував проект рішення про продовження дії паспортів прив'язки на своєму офіційному сайті, але не вирішив питання щодо його прийняття та ухвалення, зокрема, в порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування» та Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, по-третє, тривалість бездіяльності відповідача-1 з приводу нерозгляду та неприйняття рішення щодо продовження строку дії паспортів прив'язки рахується з 25.10.2018 року, тобто з моменту звернення позивача до відповідача-1, по-четверте, така тривала бездіяльність відповідача-1 призвела, у свою чергу, до такого наслідку, як необхідність вчинення відповідачем-2 дій щодо проведення перевірки правомірності розташування ТС за адресою їх розташування, які виразились у прийнятті оскаржуваних приписів від 21.05.2019 року щодо демонтажу ТС.
При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача-1 на те, що прийняття рішення щодо продовження дії паспортів прив'язки є дискрецією міської ради. Адже, міська рада не розглянула таку заяву, тобто взагалі не реалізувала своїх повноважень щодо необхідності розгляду та ухвалення рішення з приводу наявного проекту цього рішення. Тим більше, враховуючи, що відповідач-1 визначає ці повноваження як дискреційні, то такі передбачають можливість суб'єкта владних повноважень діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Натомість, відповідач-1 протиправно бездіяв, не розглядаючи та не приймаючи рішення щодо продовження дії паспортів прив'язок (відповідно розгляд та затвердження чи не затвердження проекту рішення про продовження строку дії паспортів прив'язки, тощо).
Загалом поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Тобто, дискреційними повноваженнями є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». При цьому дискреційні повноваження, в тому числі органів місцевого самоврядування, завжди мають межі, встановлені законом.
Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 16.05.2019 року у справі № 821/925/18, провадження № К/9901/845/19.
Водночас, у межах адміністративної справи, відповідач-1 не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність щодо нерозгляду та неприйняття рішення про продовження строку дії паспортів прив'язок тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра). Тому, позовна вимога про визнання такої бездіяльності виконавчого комітету Дніпровської міської ради протиправною підлягає задоволенню повністю.
Щодо позовної вимоги про зобов'язання виконавчого комітету Дніпровської міської ради розглянути та прийняти рішення про продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра), суд зазначає наступне.
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 826/7631/15.
Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд в межах позовних вимог з метою повного захисту порушених прав та інтересів позивача, вважає за необхідне зобов'язати виконавчий комітет Дніпровської міської ради розглянути заяву Фірми «Краб» Товариства з обмеженою відповідальністю від 25.10.2018 року щодо продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра) та зобов'язати виконавчий комітет Дніпровської міської ради прийняти рішення у встановленому законом порядку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом, щодо продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра).
З приводу позовної вимог про визнання протиправними та скасування приписів Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради від 21.05.2019 року: № 652Д, № 654Д, № 655Д, № 656Д, № 657Д, № 658Д, № 659Д, № 660Д, № 661Д, № 662Д, № 663Д про демонтування тимчасових споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 7а - вул. Харківська, 8а/1, суд зазначає наступне.
Правила благоустрою території міста Дніпропетровська затверджені рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 року № 44/43.
Правила благоустрою території міста Дніпропетровська (надалі - Правила) є нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання об'єктів благоустрою міста, визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста, що спрямовані на створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження та охорону навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення (пункт 1.1.1 Правил).
Правила регулюють права та обов'язки учасників правовідносин у сфері благоустрою міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті; є обов'язковими для виконання на території міста Дніпропетровська органами державної влади, органами місцевого самоврядування, суб'єктами господарювання усіх форм власності, неприбутковими організаціями, установами, закладами незалежно від їх підпорядкування, фізичними особами-підприємцями (ФОП), органами самоорганізації населення, об'єднаннями громадян, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства (пункти 1.1.2, 1.1.3 Правил).
Пунктом 3.2.1 Правил встановлено заборону: здійснювати на об'єктах благоустрою міста господарську діяльність з порушенням вимог чинного законодавства України у сферах землеустрою, містобудування, озеленення територій, утримання будинків і споруд, освітлення територій, а також у галузі охорони здоров'я та охорони навколишнього природного середовища; самовільно порушувати об'єкти благоустрою (їх частини) та/або використовувати їх не за функціональним призначенням, зокрема: розміщувати на території загального користування поза межами ділянок, відведених під ринки, торгівельні та ярмаркові майданчики, без відповідного дозволу або з порушенням його умов: тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності, торговельні причепи та автофургони, палатки, лотки, виносні торговельні столи, вітрини, торговельне та холодильне обладнання, товар або його зразки, тару.
Згідно з пунктом 24.1 Правил, контроль у сфері благоустрою міста спрямований на забезпечення дотримання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями (незалежно від форм власності та підпорядкування), громадянами (у тому числі іноземцями та особами без громадянства) вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», цих Правил та інших нормативно-правових актів.
Положеннями пункту 24.6 Правил визначено, що самоврядний контроль за станом благоустрою міста здійснюється шляхом проведення перевірок, рейдів, комплексних перевірок, комісійних обстежень стану території міста з наданням приписів та оформленням актів комісійного обстеження території за фактами виявлених порушень цих Правил, які КП «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпропетровської міської ради та інші органи контролю, утворені міською радою, здійснюють самостійно та/або спільно з посадовими особами виконавчих органів міської та районних у місті рад, комунальних підприємств і житлово-комунальних служби, органів державного контролю у сфері благоустрою та іншими.
Рішенням Дніпровської міської ради від 19.09.2018 року № 96/35 затверджено Порядок передачі об'єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг.

Відповідно до пункту 1.1 Порядку передачі об'єктів (елементів) благоустрою м. Дніпра в тимчасове використання не за функціональним призначенням для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 19.09.2018 року № 96/35 (далі - Порядок), даний Порядок визначає організаційно-правові основи відносин, що виникають між власником об'єкта благоустрою, яким є територіальна громада м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, та суб'єктами господарювання, фізичними особами-підприємцями і юридичними особами всіх форм власності, у зв'язку з використанням об'єктів благоустрою м. Дніпра, не за функціональним призначенням, що має тимчасовий характер (тимчасове погіршення стану об'єктів благоустрою, видалення, переміщення, знищення з подальшим відновлення, внесення змін, створення перешкод у користуванні, обмеження доступу тощо) та порядок виявлення і усунення порушень правил благоустрою території міста при використанні об'єктів благоустрою не за функціональним призначенням, відшкодування збитків, завданих об'єктам благоустрою міста внаслідок порушення правил благоустрою.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку, КП «Благоустрій міста» - це орган контролю, що в процесі здійснення статутної діяльності керується Порядком.

У пункті 2.1 Порядку визначені завдання та функції органу контролю: здійснює контроль за станом благоустрою міста Дніпра у сфері споживчого ринку та сфері послуг; проводить рейди, комплексні перевірки та обстеження території спільно з посадовими особами виконавчих органів міської ради та районних у місті Дніпрі рад, комунальних підприємств і житлово-комунальних служб, органів державного контролю у сфері благоустрою, органів Національної поліції України, екологічних, природозахисних, громадських організацій, представниками засобів масової інформації, громадськими інспекторами благоустрою міста; має право розглядати питання у сфері благоустрою території міста, віднесеної до сфери контролю, видавати приписи з вимогою усунення порушень Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Положеннями пункту 2.3 Порядку передбачено, якщо під час перевірки виявлено причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа Органу контролю має право скласти припис, який є обов'язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об'єктів благоустрою.

У приписі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала припис, відомості про особу, на яку складено припис, зміст дій, виконання яких вимагається для припинення порушення та відновлення об'єкта благоустрою, що відноситься до сфери контролю, пропозиції щодо усунення причин та умов, які спричинили порушення благоустрою території.

Припис підписується особою, яка його склала, і вручається під підпис особі, відповідальній за утримання об'єкта благоустрою, що відноситься до сфери контролю, або її представнику, або особі, яка під час проведення перевірки виконувала адміністративно-розпорядчі функції на об'єкті сфери контролю, або розміщується на об'єкті сфери торгівлі (послуг) та фіксується за допомогою фотофіксації.

У разі відмови особи отримати припис в графі «Припис одержав» робиться про це відповідний запис.

Водночас, в ході судового розгляду справи судом було встановлено, що протиправна бездіяльність відповідача-1 призвела до прийняття відповідачем-2 оскаржуваних приписів, якими на момент проведення перевірки вже констатувалось, що строк дії паспортів прив'язок вже закінчився, тому ТС підлягають демонтажу відповідно. Тим більше, позивач є користувачем земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташовані спірні ТС, що підтверджується матеріалами справи та про що позивачем були надані допустимі та належні докази (договір оренди, додаткова угода до договору оренди, акт приймання-передачі земельної ділянки), а на момент звернення до відповідача-1 із заявою від 25.10.2018 року, яка не була розглянута, дія паспортів прив'язок ще не закінчилась. Таким чином, протиправна бездіяльність відповідача-1 призвела до прийняття оскаржуваних приписів відповідачем-2, що було встановлено в ході судового розгляду справи. Тому, такі приписи є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, позовна вимога щодо визнання протиправними та скасування приписів Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради від 21.05.2019 року: № 652Д, № 654Д, № 655Д, № 656Д, № 657Д, № 658Д, № 659Д, № 660Д, № 661Д, № 662Д, № 663Д про демонтування тимчасових споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 7а - вул. Харківська, 8а/1, підлягає задоволенню повністю.

Також, суд зазначає, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Отже, суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо наявності у сторони спору правомірних очікувань щодо об'єктів права власності (майна), тобто тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, бо товариство, звернувшись до відповідача-1 із заявою про продовження строку дії паспортів прив'язки, мало правомірні очікування на отримання рішення щодо свого майна з цього приводу.

Так, у справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» від 29 листопада 1991 року заява № 12742/87 (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland) й «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року заява № 25921/02 Європейського суду з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі Конвенції, право власності може бути «наявним майном», або коштами, уключаючи позови, для задоволення їх позивач може обґрунтувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме, в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» від 02 березня 2005 року заяви № 71916/01, 71917/01 та 10260/02 («Von Maltzan and Others v. Germany»). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що доводи позивача, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення адміністративного позову ТОВ Фірми «Краб» у повному обсязі та визнання протиправною бездіяльність виконавчого комітету Дніпровської міської ради, яка полягає у нерозгляді та неприйнятті рішення про продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра); зобов'язання виконавчого комітету Дніпровської міської ради розглянути заяву Фірми «Краб» Товариства з обмеженою відповідальністю від 25.10.2018 року щодо продовження строку дії паспортів прив'язок тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра); зобов'язання виконавчого комітету Дніпровської міської ради прийняти рішення у встановленому законом порядку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом, щодо продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра); визнання протиправними та скасування приписів Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради від 21.05.2019 року: № 652Д, № 654Д, № 655Д, № 656Д, № 657Д, № 658Д, № 659Д, № 660Д, № 661Д, № 662Д, № 663Д про демонтування тимчасових споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 7а - вул. Харківська, 8а/1.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що на підставі ст. 139 КАС України, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору у загальному розмірі 3842,00 грн. (платіжне доручення від 23.05.2019 року № 1036, що наявне в матеріалах справи), підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єктів владних повноважень, якими у цьому спорі є: виконавчий комітет Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради по 1921,00 грн., відповідно.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фірми «Краб» Товариства з обмеженою відповідальністю до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування приписів - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Дніпровської міської ради, яка полягає у нерозгляді та неприйнятті рішення про продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра).

Зобов'язати виконавчий комітет Дніпровської міської ради розглянути заяву Фірми «Краб» Товариства з обмеженою відповідальністю від 25.10.2018 року щодо продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра).

Зобов'язати виконавчий комітет Дніпровської міської ради прийняти рішення у встановленому законом порядку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом, щодо продовження строку дії паспортів прив'язки тимчасових споруд від 25.12.2014 року, реєстраційні номери: 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 в районі вул. Ширшова, вул. Харківської та вул. Глинки (м. Дніпра).

Визнати протиправними та скасувати приписи Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради від 21.05.2019 року: № 652Д, № 654Д, № 655Д, № 656Д, № 657Д, № 658Д, № 659Д, № 660Д, № 661Д, № 662Д, № 663Д про демонтування тимчасових споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 7а - вул. Харківська, 8а/1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Дніпровської міської ради (проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000, ) на користь Фірми «Краб» Товариства з обмеженою відповідальністю (49005, м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, буд. 2, ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради (проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000, ) на користь Фірми «Краб» Товариства з обмеженою відповідальністю (49005, м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, буд. 2, ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст рішення у повному обсязі складений 02.09.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька