Справа № 260/1063/19
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2019 року м. Ужгород№ 260/1063/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Жирош С.Ю.

та осіб, що беруть участь у справі

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Крупа - Газуда М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головне управління ДФС у Закарпатській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Закарпатській області від 28 березня 2019 року за № про сплату 49 418,12 грн. податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та штрафних (фінансових) санкцій на суму 12 354,53 грн. та № про сплату 4118,18 грн. військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1029,55 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що безповоротна фінансова допомога, яка надана йому Благодійним фондом «Закарпатський центр економічного розвитку «ЕГАН ЕДЕ» не є результатом від здійснення підприємницької діяльності, що проводиться у порядку та за правилами передбаченими законодавством для такої категорії осіб, а тому така сума допомоги оподатковується за нормами встановленими Податковим кодексом України для оподаткування доходів фізичних осіб як додаткове благо. При цьому, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент, який нараховує оподаткований дохід на користь платника податку зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за ставкою визначеною ст. 167 Податкового кодексу України. А тому вищевказані оскаржувані податкові повідомлення - рішення вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на те, що на розрахунковий рахунок позивача від Благодійного фонду "Закарпатський центр економічного розвитку "ЕГАН ЕДЕ" (далі - БФ «ЗЦЕР «ЕГАН ЕДЕ») на виконання умов Договору від 12 вересня 2017 року № 2017-ЕЕGP-E1B-1853 надійшли кошти у сумі 274545.10 грн. Вказаний дохід був задекларований позивачем. Вказує на те, що отримані позивачем кошти за вищевказаним Договором за своєю суттю не є безповоротною фінансовою допомогою в розумінні ПК України, а є "іншими доходами" фізичної особи, які оподатковуються відповідно до пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 ПК України. Відтак вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідачем винесені правомірно.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Закарпатській області проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ОСОБА_1 , з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2017 рік.

За результати вказаної перевірки виявлено порушення, а саме:

пп.49.18.5 п.49.18, пп. «в» п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;

пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.1 п.164.1 ст.164, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168, п.177.6 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено податкове зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб за 2017 рік, у сумі 49418,12 грн.;

пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163 ст.163, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168, пп.1.1, пп.1.2, пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, врезультаті чого визначено податкове зобов`язання з військового збору за 2017 рік, у сумі 4118,18 грн., про що складено Акт перевірки № 188/07-16-13-06/ НОМЕР_1 від 27 лютого 2019 року (а.с. 15-20).

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення від 28 березня 2019 року за № та № .

Не погоджуючись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач скористався правом на їх адміністративне оскарження та подав відповідну скаргу до Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду якої рішенням від 13 червня 2019 року за № 27575/6/99-99-11-05-01-25 такі залишені без змін, а скарга - без задоволення (а.с. 33-34).

Вважаючи прийняті контролюючим органом рішення протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства України, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в органах ДФС як суб`єкт підприємницької діяльності з 29 серпня 2017 року на загальній системі оподаткування.

Разом з тим, судом встановлено, що 12 вересня 2017 року між БФ «ЗЦЕР «ЕГАН ЕДЕ» (Надавач фінансування) та ФОП ОСОБА_1 (Кінцевий адресат) укладено Договір про фінансування №2017-EEGP-E1B-1853 (а.с.36-37).

Преамбулою вказаного договору визначено, що кінцевий адресат подав проект за конкурсним зверненням Благодійної Організації БФ «ЗЦЕР «ЕГАН ЕДЕ» по програмі фінансування розвитку, інновацій та розширення бізнесу для приватних підприємців, мікро- та малих підприємств у галузі сільського господарства», опублікованого 21 березня 2017 року надавачем фінансування. Поданий проект надавач фінансування оцінив у відповідності із чинною процедурою прийняття рішень та передав на розгляд з пропозицією на фінансування. Відповідно до рішення, прийнятого по проекту, на умовах, визначених у даному Договорі фінансування, кінцевий адресат має право на отримання безповоротної фінансової допомоги.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2 зазначеного Договору кінцевий адресат, разом з підписанням даного Договору бере на себе зобов`язання на здійснення діяльності, що є предметом даного договору, на основі даного Договору та грантового проекту. Надавач фінансування зобов`язується надати кінцевому адресату на здійснення проекту безповоротне фінансування у формі авансу для кінцевого адресата, максимальна сума якого 2995287 угорських форинтів.

Відповідно до п. 1.3 вказаного Договору фінансування не може переадресовуватися іншій особі без попереднього дозволу надавача фінансування.

Пунктом 1.8 визначено, що кінцевий адресат приймає до відома, що якщо в нього виникає зобов`язання оплатити ПДВ за підтриманим видом діяльності, сума фінансування забезпечує покриття протягом здійснення діяльності згідно призначення з огляду на всю суму ПДВ, що припадає на Кінцевого адресата або належної до сплати Кінцевим адресатом, за винятком, якщо кінцевий адресат має відрахувати ПДВ попередньо нараховане або ПДВ, що належить оплаті після купівлі товару, одержання послуги. Такий кінцевий адресат має право на відшкодування ПДВ, може просити суму фінансування згідно валової вартості (суми) якщо він усвідомлюючи кримінальну відповідальність, заявить, що також не віднесе ПДВ до витрат, що виникли у зв`язку з проектом.

Згідно з пунктом 3.2 Договору надавач фінансування проводить переказом суми фінансування, вказаної в п.1.2 на основі у формі авансу однією сумою кінцевому адресату на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_1 , відкритий у АТ «УКРСИББАНК».

Відповідно до п.4.1 Договору кінцевий адресат зобов`язаний подати повний фінансовий звіт про використання фінансування згідно з п.1.2 даного Договору та змістовну частину звіту про реалізацію протягом 10 днів після завершення реалізації проекту.

Пунктом 6.1 кінцевий адресат надає банківську гарантію у вигляді інкасо на суму фінансової підтримки. Даний документ підтверджує той факт, що кінцевий адресат в повній мірі, у найкоротший термін зможе успішно задовольнити вимогу надавача фінансування про повернення коштів у повному обсязі.

Фінансування від БФ «ЗЦЕР «ЕГАН ЕДЕ» на виконання умов Договору від 12 вересня 2017 року за № 2017-EEGP-E1B-1853в сумі 274545,10 грн. надійшло на розрахунковий рахунок Позивача 16 листопада 2017 року та зазначений дохід задекларовано позивачем, згідно поданих декларацій (а.с.39-41).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи з фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Так, згідно пп. 163.1.1 п. 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

У відповідності до вимог п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно з пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із ст.177 цього Кодексу та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно зі ст.178 цього Кодексу

Відповідно до пп.164.2.20 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) доходу платника податку відносяться інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування доходів фізичної особи-підприємця на загальній системі оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України).

Згідно з п.177.6 ст.177 Податкового кодексу України у разі, якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими Податковим кодексом України для платників податку - фізичних осіб.

Згідно з пп.164.1.3 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із ст.177 цього Кодексу та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно зі ст.178 цього Кодексу.

Пунктом 177.1 ст.177 Податкового кодексу України визначено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п.167.1 ст.167 цього Кодексу.

Відповідно до п.177.8 ст.177 Податкового кодексу України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до пп.177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.

Суд відхиляє доводи позивача, що отримане фінансування є безповоротною фінансовою допомогою та додатковим благом, оскільки, як зазначає позивач, призначення платежу у банківській виписці зазначено перерахування коштів від БФ «ЗЦЕР «ЕГАН ЕДЕ» з призначенням платежу «безповоротна фінансова допомога», а відтак БФ «ЗЦЕР «ЕГАН ЕДЕ» повинен був утримати податок при виплаті коштів як податковий агент.

Суд вказує на те, що згідно Договору про фінансування від 12 вересня 2017 року №2017-EEGP-E1B-1853 вбачається, що отримані за ним кошти за своєю суттю не є безповоротною фінансовою допомогою в розумінні ПКУ з огляду на наступне.

Відповідно п.п.14.1.257. п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Разом з тим, відповідно до ст. 717 Цивільного Кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Так, однією з обов`язкових ознак договору дарування є те, що з боку дарувальника не виставляється жодних вимог та умов здійснити на його користь будь-які дії обдаровуваним.

Однак, згідно Договору про фінансування №2017-EEGP-E1B-1853 для позивача встановлено ряд чітких умов, що він повинен зробити для отримання фінансування: п.1.12: заборона позивачу відчуження, передання в оренду предмету проекту; п.2.1: обов`язок позивача завершити реалізацію проекту до певної дати та термін подання звіту: протягом 10 днів з моменту завершення реалізації проекту; п.4.1.: обов`язок позивача подати повний фінансовий звіт; п.5 m: у випадку, якщо позивач не виконує свій обов`язок по звітуванню або виконує неналежним чином, то повинен повернути виявлену Надавачем фінансування неправомірно використану суму разом з відсотками.

Відтак, суд приходить до переконання, що отримане позивачем фінансування не підпадає під визначення «безповоротна фінансова допомога», а є «іншими доходами» фізичної особи, які оподатковуються відповідно до п.п.164.2.20 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Що стосується посилання позивача про те, що банківська виписка та платіжне доручення є первинними документами, в яких зазначено, що призначення платежу вказано як «безповоротна фінансова допомога», суд вказує на наступне.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до ч.1 ст.9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Згідно ч.2 ст. 9 вказаного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, відповідно до п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Нацбанку від 04.07.2018 № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналізуючи вищевказані норми, суд приходить до висновку, що ні банківська виписка, ні платіжне доручення не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому не можуть бути підтвердженням юридичної природи отриманих коштів.

Відтак, отримане позивачем фінансування не є додатковим благом в розумінні Податкового Кодексу України, оскільки не підпадає під визначення «безповоротна фінансова допомога» з огляду на те, що по своїй суті отримане не за договором дарування або пожертви.

П.п.164.2.17 п.164.2. ст.164 Податкового кодексу України, вказує на те, що дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: а) вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах; б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Отже, «додаткове благо» - це те, що отримується і споживається безповоротно, і без будь-яких умов щодо можливості повернення. А отримане позивачем фінансування є «іншими доходами» фізичної особи, які оподатковуються відповідно до п.п.164.2.20 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України і відповідальність за декларування і сплату податку з таких доходів несе виключно платник податку, що їх отримав.

Відтак, дохід отриманий позивачем як «інші доходи» в сумі 274545,10 грн. включається до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку та підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Вказане кореспондується з положенням пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України.

Згідно ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Отже, враховуючи факт правомірності нарахування ГУ ДФС у Закарпатській області оскаржуваних податкових зобов`язань та невиконання позивачем законодавчо встановленого податкового обов`язку в добровільному порядку, суд вважає, що оскаржені податкові повідомлення-рішення № та № від 28 березня 2019 року скасуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головне управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений і підписаний судом 25.11.2019 року.

СуддяС.А. Гебеш