Справа № 587/2299/19
Суддя: Степаненко О. А.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/2299/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальону роти № 4 УПП в Сумській області лейтенанта поліції Ворони Пилипа Євгеновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 батальону роти № 4 УПП в Сумській області лейтенанта поліції ВорониП.Є. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування своїх вимог послався на те, що згідно постанови про накладання на нього адміністративного стягнення, 27 жовтня 2019 року, в м. Суми, проїхав перехрестя проспекту Курський вулиці Ковпака, на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (з) ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважав, що дана постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи. Насправді він Правил дорожнього руху не порушував, дійсно, доїжджаючи до вказаного перехрестя, він побачив увімкнену зелену стрілку на додатковій секції світлофору. Згідно п. 16.8 ПДР «Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді». У відповідності до вимог п. 8.11. ПДР України «Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху». Тому, керуючись вказаними Правилами, він почав рух при перетині перехрестя на увімкнену зелену стрілку у додатковій секції світлофора та мав право завершити проїзд. Його дії у даній дорожній ситуації відповідали вимогам забезпечення безпеки дорожнього руху відповідно до п. 8.11 ПДР України. Але відповідач проігнорував його пояснення. Просив визнати протиправноюта скасувати постанову про накладання на нього адміністративного стягнення, закривши провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що підстав для скасування постанови немає, вона складена відповідно закону, факт вчинення правопорушення зафіксований засобами відеофіксації.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2019 року відповідач склав відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої 27 жовтня 2019 року близько 11 год. 32 хвилин в м. Суми по просп. Курський поблизу буд. № 141, керуючи транспортним засобом, здійснив рух на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора, чим порушив п. 8.7.3 з ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з допущеним позивачем адміністративним правопорушенням працівником органу Національної поліції була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 425 гривень.

Зазначені обставини підтверджуються копією постанови про адміністративне правопорушення від 27.10.2019 року (арк.с.6).

Разом з тим, позивач факт вчинення правопорушення категорично заперечує, пояснюючи, що Правил дорожнього руху не порушував, чітко дотримувався правил дорожнього руху. Відповідач після зупинки автомобіля позивача не відрекомендувався, на пояснення позивача не зважав, при розгляді справи поліцейський не роз`яснив йому його права та обов`язки, не надав можливості скористатися юридичною допомогою, з відеозапису, продемонстрованому йому, неможливо беззаперечно встановити сигнал світлофора для його авто.

У відповідності з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Стаття 251 із змінами, внесеними згідно з Указами ПВР N 1369-12від 29.07.91, N 1818-12 від 15.11.91; Законом N 586-VI ( 586-17 )від 24.09.2008.

Відповідачем суду був наданий відеозапис даного правопорушення, який, на думку суду, з належною достовірністю не підтверджує факт скоєння ОСОБА_1 даного правопорушення, а саме не вбачається, що ОСОБА_1 на перехресті, керуючи транспортним засобом, здійснив рух на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Отже, суду не надано безперечних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тому справу необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 122 КпАП України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1674146, винесену 27 жовтня 2019 року інспектором батальйону № 1 роти № 4 Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції Вороною Пилипом Євгеновичем стосовно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, закривши провадження у справі на підставі п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного судучерез Сумський районний суд Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко