Справа № 520/5677/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 р. Справа № 520/5677/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної гвардії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.08.19 року по справі № 520/5677/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної гвардії України третя особа Військова частина НОМЕР_1

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної гвардії України, третя особа Військова частина НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправною відмову Головного управління Національної гвардії України у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності; зобов`язати Головне управління Національної гвардії України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як військовослужбовцю, якому після звільнення з військової служби встановлена інвалідність, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, у розмірі 288600 (двісті вісімдесят вісім тисяч шістсот) грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної гвардії України у призначенні ОСОБА_1 у одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною ІІІ групи інвалідності на ІІ групу внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини; скасовано рішення комісії Головного управління Національної гвардії України про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною ІІІ групи інвалідності на ІІ групу внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини; зобов`язано Головне управління Національної гвардії України призначити ОСОБА_1 , за його заявою від 18.02.2019 року одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р., у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2018 року та здійснити відповідні виплати, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 року, як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування зазначив, що згідно пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічні термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги в зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. Згідно пункту 8 Порядку № 975, у разі повторного встановленння (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 первинне встановлення інвалідне було здійснено 10.04.2002, а саме йому було встановлено II групу інвалідності в зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби та дати встановлення йому другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини (01.08.2018) минуло більше двох років, а тому Головне управління НГУ діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законодавством України при прийнятті рішення, яке оскаржено позивачем до суду.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як, встановлено судом першої інстанції та найшло своє підтвердження при розгляді справи апеляційної інстанції, 11.04.2017 госпітальна військово-лікарська комісія на підставі направлення командира військової частини НОМЕР_1 здійснила медичний огляд старшого прапорщика ОСОБА_1 (свідоцтво про хворобу № 91).

У висновку комісії щодо причинного зв`язку захворювання позивача зазначено: "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини". Про придатність до військової служби у вказаному висновку вказано, що ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Постановою військово-лікарської комісії ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області", протокол № 13 від 03.05.2017, постанову госпітальної військово-лікарської комісії від 11.04.2017 затверджено.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (по стройовій частині) № 141 від 12.07.2017 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до довідки Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії № 4 серії 10 ААА № 016875 від 02.08.2017, позивачу встановлено III групу інвалідності та зазначено, що дата встановлення інвалідності: 01.08.2017.

05.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Листом командира військової частини НОМЕР_1 № 40/17/33-3079 від 08.09.2017 повідомлено позивача, що надані документи передані на розгляд та затвердження до Східного територіального управління Національної Гвардії України .

12.10.2017 командир військової частини НОМЕР_1 у повідомленні № 288 від 12.10.2017 зазначив, що документи про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п. 6 постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 повернуті зі Східного територіального управління Національної Гвардії України на доопрацювання, оскільки відсутня повна інформація про отримання грошової допомоги у 2002 році, а саме підстав її отримання.

Листом № 40/17/33-3731 від 13.11.2017 командир військової частини НОМЕР_1 зазначив про не призначення і не виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з підстав того, що у 2002 році йому встановлена 2 група інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням військової служби (згідно листа Одеської МСЕК № 2 № 927 від 01.11.2017, яка стала підставою для отримання одноразової допомоги 26.04.2003 у сумі 4000,00 грн. (лист Одеської ОД ПАТ "НАСК "ОРАНТА" № 1590-04-21/664 від 31.10.2017.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 року у справі № 820/76/18 було задоволено позов ОСОБА_1 : визнано відмову Східного територіального управління Національної Гвардії України у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку з інвалідністю, протиправною; зобов`язано Східне територіальне управління Національної Гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, як військовослужбовцю, якому після звільнення з військової служби встановлена інвалідність, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, передбаченого абзацом четвертим підпунктом 1 пункту 6 порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року.

З відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що вказане рішення було виконане та позивач зазначав, що отримав одноразову грошову допомогу у належному розмірі, який становить 240000 грн.

В подальшому, 08.08.2018 року після повторного медичного огляду позивача йому було встановлено ІІ групу інвалідності з 01.08.2018 внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини ( довідка МСЕК серії 12ААА № 955712).

18.02.2019 року позивач звернувся до третьої особи з заявою та належним пакетом документів з питання призначення одноразової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини.

Вказані документи були направлені третьою особою до відповідача - розпорядника бюджетних коштів.

В подальшому, третьою особою було повідомлено позивача листом від 17.04.2019 року про те, що рішенням комісії Національної гвардії України за результатами розгляду заяви та поданих документів, у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною групи інвалідності було відмовлено.

Відмова вмотивована приписами абз. 2 ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в контексті того, що між датою первинного встановлення позивачу у 2002 році інвалідності ІІ групи внаслідок однієї причини, та встановлення у 2018 році інвалідності ІІ групи внаслідок іншої причини, минуло більше 2 років.

Позивач, не погодившись з зазначеним, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у правовідносинах, з приводу яких подана позовна заява, є протиправною.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ( надалі - Закон), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1-2 Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч.1 ст. 16 Закону, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 4 ч.2 ст.16 Закону встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі по тексту Порядок).

Даний Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Пунктом 11 Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 12 Порядку визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктами 13, 14 Порядку визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати.

Згідно абз.1 ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У свою чергу, абз.2 ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Таким чином, абз.2 ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", встановлено певні обмеження на отримання одноразової грошової допомоги, які й застосував відповідач, відмовляючи позивачеві в призначенні одноразової грошової допомоги, в контексті того, що між первинним встановленням позивачу у 2002 році ІІ групи інвалідності з однієї причини та встановленням у 2018 році ІІ групи інвалідності з другої причини минуло більше 2 років.

Судовим розглядом встановлено та матеріалами справи підтверджено що:

- у 2002 році позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності з однієї причини - захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби;

- згодом, інвалідність було знято та позивач був призваний до лав Національної гвардії у 2015 році;

- у 2017 році позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності з іншої причини причини - внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини та у судовому порядку у справі № 820//76/18 ним було підтверджено право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з зазначеним;

- у 2018 році позивачу було змінено групу інвалідності на ІІ внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини.

Колегія суддів зазначає, що між первинним встановленням позивачу ІІ групи інвалідності з однієї причини та встановленням ІІ групи інвалідності у 2018 році з іншої причини минуло більше двох років, однак, відповідні приписи абз.2 ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до даних правовідносин не можуть бути застосовані з наступного.

По-перше, інвалідність з першої причини позивачу була знята, оскільки, в іншому разі, його не могло бути визнано придатним до несення служби та, у такому разі, він не був би призваний до лав Нацгвардії, отже, правовідносини щодо встановлення інвалідності позивачу у 2002 році вже вичерпали себе у часті.

По - друге, оскаржувана у справі відмова вмотивована приписами абз.2 ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", при цьому, вказаним абзацом другим ч.4 ст. 16-3 Закон було доповнено Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України " від 06.12.2016 № 1774-VIII , а Закон № 1774-VIII набрав чинності 01.01.2017 року, відтак не може бути застосований до первинного встановлення позивачу інвалідності ІІ групи у 2002 році, оскільки, в іншому разі, йому буде надано зворотну дію у часі, що не відповідає положенням ст. 58 Конституції України, якими встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце ( Рішення КСУ від 9 лютого 1999 року справа N 1-7/99 ).

Тобто, обмеження на отримання одноразової грошової допомоги в контексті спірних правовідносин щодо зміни причини інвалідності понад дворічний термін застосовуються з дати набрання чинності Законом № 1774-VIII, а саме: з 01.01.2017 року, водночас такі не розповсюджуються на період з 2002 року, коли первинно позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності.

Отже, спірним правовідносинам не притаманні обмеження, встановлені абз.2 ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та вказана норма, у даному випадку, не підлягає застосуванню.

Водночас, названі правовідносини, виходячи з підстави позову, в повній мірі підпадають під ознаки саме абз.1 ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Так, підставою позову слугувала відмова в призначенні одноразової грошової допомоги за факту зміни у 2018 році ІІІ групи інвалідності, встановленої у 2017 році внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини, на ІІ групу.

Як вже зазначалось вище, абз.1 ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до ст. 16-2 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: серед інших, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Законом України "Про Державний України бюджет на 2018 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2018 року - 1762 грн.

Між датою первинного встановлення інвалідності ІІІ грипи внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини та її підвищенням на ІІ групу дворічний термін не минув.

300 крат прожиткового мінімуму становить 528600 грн., від якої віднімається, в силу абз.1 ч.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" сума 240000 грн., отримана позивачем в рамках виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/76/18.

Відтак, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням вищої групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини у розмірі, що ним заявлена у позові - 288600 грн.

Отже, відмова позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у правовідносинах, з приводу яких подана позов, є протиправною, позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо зобов`язальної частини позову, як способі відновлення порушеного права позивача, така теж підлягає задоволенню, водночас з виходом за межі позовних вимог, згідно ст.9 КАС України та обранням іншого способу захисту прав.

Так, зобов`язальною частиною позову позивач просив суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 288600 грн.

З заявленою сумою суд погоджується з підстав, викладених вище.

Водночас, назване формулювання, викладене позивачем у такий спосіб є некоректним, з огляду на приписи п.13 Порядку.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд приходить про задоволення зобов`язальної частини позову у спосіб зобов`язання відповідача призначити позивачу, за його заявою від 18.02.2019 року одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р., у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2018 року та здійснити відповідні виплати, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Крім того, враховуючи протиправність відмови відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у правовідносинах, з приводу яких подана позов, суд, виходить за межі позовних вимог та скасовує рішення комісії Головного управління Національної гвардії України про відмову позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною ІІІ групи інвалідності на ІІ групу внаслідок захворювання, що пов`язане із захистом Батьківщини.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 по справі № 520/5677/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій