Справа № 212/6819/19
Суддя: Ваврушак Н. М.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/6819/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Ваврушак Н.М., секретаря судового засідання Нестеренко В. В., без участі сторін розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Локтіонова Віталія Вячеславовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

13 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 серпня 2019 року, відносно нього, відповідачем було складено постанову про адміністративне правопорушення серія ЕАВ № 1414650, відповідно до якої ОСОБА_1 11.08.2019 року о 12.23 годині, керував автомобілем Пежо 405, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дніпропетровське шосе, 42 у м. Кривий Ріг, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. ПДР, реєстраційного документу на ТЗ, а у випадках передбачених законодавством ліцензійної картки на ТЗ, а також полісу (договору) обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка), чим скоїв правопорушення передбачене ст. 126 ч. 1 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, та вважає її незаконною, оскільки, при його зупинці, відповідач вказав, що позивач порушив ПДР та стояв занадто близько до світлофора по вулиці Вечірньокутська. На його заперечення не реагував. Позивач, повідомив, що з порушенням не згоден, передав необхідні документи інспектору і через майже годину інспектор подав до розпису йому квитанцію із дрібними літерами, які він не мав змоги прочитати,через низький зір. Він ще раз повідомив, що з порушенням не згоден та суть написаного прочитав через деякий час в дома, в окулярах.

Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія ЕАВ № 1414650 від 11.08.2019 року.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Направив відзив на адміністративний позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та диск доданий відповідачем до відзиву, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 11 серпня 2019 року відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕАВ № 1414650 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 , 11.08.2019 року о 12.23 годині, керував автомобілем Пежо 405, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дніпропетровське шосе, 42 у м. Кривий Ріг, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. ПДР, реєстраційного документу на ТЗ, а у випадках передбачених законодавством ліцензійної картки на ТЗ, а також полісу (договору) обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка), чим скоїв правопорушення передбачене ст. 126 ч. 1 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.1 «а, б» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; - реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннях свідків. Обов`язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов`язані довести ці обставини відповідно до ст. 77 КАС України.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП. Адміністративне стягнення було накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша ст.126 КУпАП).

Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.126 КУпАП.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.126 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП на місці вчинення правопорушення

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції статті 126 ч.1 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки факт правопорушення було зафіксовано засобом кіно-відео-зйомки, яке використовувалось при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. На відео фіксації, яка проводилася під час розгляду скоєного правопорушення за допомогою бодікамери, порушення ПДР допущеного ОСОБА_1 видно, що останній ухилися від пред`явлення посвідчення водія відповідної категорії, відповідачу, згідно п.п. 2.1. ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Виходячи з положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, як нормативного акту, яким у своїй діяльності керується поліція при притягненні правопорушників до відповідальності, наявність спеціального допуску фотокамерам чи відео регістраторам будь - якого виробника, не є обов`язковою умовою її використання працівниками поліції при виявленні та фіксації порушень Правил дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, суд вважає, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам ст. ст. 222, 238, 251, 252, 258, 288 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення не підтверджені зібраними у справі доказами, є необґрунтованими, та у зв`язку з чим, не підлягають задоволенню судом.

З огляду на встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, беручи до уваги той факт, що відповідачем в відзиві спростовані обставини зазначені позивачем, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень - інспектора Локтіонова В. В., залишити без змін.

Згідно ст.139 КАС України судові витрати в частині судового збору компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3,9,10,11,139,242,245,246,286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити рішення суб`єкта владних повноважень - інспектора роти 1 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Локтіонова Віталія Вячеславовича - без змін, а адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне рішення складено та підписано без проголошення 27 листопада 2019 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак