Справа № 450/1849/19
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1849/19 Провадження № 2-а/450/77/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти, четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Заячківської Ольги Володимирівни про скасування постанови серії НК №485545 про адміністративне правопорушення від 16.01.2019 року, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати дії патрульного поліцейського 3-ї роти, 4-го батальйону Заячківської О.В., щодо складання постанови серії НК № 485545 від 16.01.2019р. про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КупАП, незаконними; визнати постанову серії НК № 485545 від 16.01.2019 р. про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржувана постанова винесена відповідачем із грубим порушення вимог чинного законодавства, є безпідставною та підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху позивач не порушував. Вказує, що його наздогнав патрульний автомобіль який увімкнув проблискові маячки червоного та синього кольорів та звукову сирену. Позивач зупинився з дотриманням ПДР України і до нього підійшов патрульний поліцейський, який незрозуміло відрекомендувавшись, звинуватив позивача у невиконанні вимог дорожнього знака 4.2 «Рух праворуч» і попросив передати документи. На що позивач йому відповів, що вимог знака не порушував, оскільки виїжджаючи з вулички на вул. Пасічна (з другорядної на головну дорогу) він повернув праворуч і за декілька метрів де була коротка переривчаста смуга дорожньої розмітки здійснив розворот. Також добавив, що вони рухались йому на зустріч на великій відстані до місця де здійснював розворот і напевно цього не помітили. Взявши документи позивача патрульний поліцейський направився до службового авто і передав документи іншій патрульній. Через декілька хвилин позивачу повернули мені документи і побажали щасливої дороги. На запитання позивача, чи складали відносно нього адміністративні матеріали і якщо так, тоді нехай згідно ст. 251 КУпАП покажуть мені докази по справі про адмінправопорушення і згідно ст.268 КУпАП дадуть можливість ознайомитись з матеріалами справи про адмінправопорушення, йому ще раз побажав інспектор щасливої дороги, розвернувся, сів у службове авто і поїхав у протилежному напрямку. Жодних доказів того, що позивач порушив правила дорожнього руху патрульний поліцейський не надав. Вказує що жодних правил дорожнього руху не порушував, а керував автомобілем у суворій відповідності до вимог правил дорожнього руху.

Ухвалою від 19.08.2019 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначає позивач у позовній заяві, постановою інспектора 3-ї роти, четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Заячківської Ольги Володимирівни серії НК № 485545 від 16.01.2019 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень, про що йому стало відомо 20.05.2019 року, коли він звернувся до державного нотаріуса та дізнався, що постановою Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального у правління юстиції у Львівській області серії ВП № 58908972 від 16.04.2019 року на його майно накладено арешт за несплату штрафу за порушення ПДР України

Позивач вказує, що згідно вказаної постанови, якої йому не надходило, та про існування якої відомо не було, 26.01.2019 р. близько 05 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 , керуав автомобілем Фольксваген д.н.з ВС7Ю7ВО, в м. Львів по вул. Пасічна не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів,зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 26.01.2019 року близько 05 год. 35 хв. в м. Львів по вул. Пасічна водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Фольксваген д.н.з НОМЕР_1 та був зупинений інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області.

Проте, відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не надіслав відзив на адміністративний позов.

Суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано та представлено суду належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушував вимог правил дорожнього руху.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами ж жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову інспектора 3-ї роти, четвертого батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Заячківської Ольги Володимирівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія серії НК №485545 від 16.01.2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяІ. І. Мельничук