Справа № 480/1651/19
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 р.Справа № 480/1651/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старосуда М.І.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

при секретарі судового засідання Лисенко К.В.

за участю представника відповідача - Сумцової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 20.09.19 року по справі № 480/1651/19

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, в якій просив: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області № від 26.04.2019 року про накладення штрафної (фінансової) санкції в розмірі 102 143,50 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області № від 26.04.2019 року про накладення штрафної (фінансової) санкції в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що ним було вчинено всі необхідні дії по оприбуткуванню готівки в касі кафе, де проводилась перевірка, в книгу обліку розрахункових операцій №300449477Р/2 від 29.01.2019 року було внесено відповідні записи. Також апелянт вказує на те, що під час фактичної перевірки контролюючим органом не встановлено факт продажу ним алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі наказу №725 від 08.04.2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Сумській області було проведено фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) ФОП ОСОБА_1 .

За результатами якої складено акт №0163/18/22/РРО/ від 10.04.2019 року, згідно якого встановлені порушення вимог:

- статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закон № 481) та пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (далі - Постанова №957), а саме: при перевірці контрольних стрічок до реєстратора розрахункових операцій типу MINI-Т400МЕ заводський номер ПБ фіскальний номер встановлено факти продажу алкогольних напоїв за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на час продажу, а саме: 22.10.2018 року, згідно фіскального касового чеку № 37304 було продано 1 пляшку коньяку Коблево п`ять зірочок ємн. 0,5 л. міц. 40 % за ціною 150,00 грн. та 30.10.2018 року, згідно фіскального касового чеку № 37372 було продано 1 пляшку коньяку Коблево три зірочки міск. 0,5 л. міц. 40 % за ціною 128,25 грн. при визначеній мінімальній ціні їх реалізації у роздрібній торгівлі 151,70 грн. та 128,30 грн. відповідно;

- пункту 11 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року №148 (далі - Положення № 148), а саме: встановлено неоприбуткування та нездійснення обліку доходів за період з 09.01.2019 року по 08.04.2019 року у Книзі обліку доходів і витрат, зареєстрованою для використання позивачем у Шосткинській ОДПІ 19.07.2018 року за № 205, у зв`язку з відсутністю (не здійснення) відповідних записів щодо оприбуткування готівки, останній з яких датовано лише 08.01.2019 року.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Сумській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 26.04.2019 року за порушення вимог ст. 1 Закону № 481 та пунктів 1 та 2 Постанови № 957 у розмірі 10000,00 грн.;

- № від 26.04.2019 року за порушення вимог пункту 11 розділу II Положення №148 у розмірі 102143,50 грн.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність застосування штрафних санкцій до ФОП ОСОБА_1 , а оскаржені рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Підпунктом 18 пункту 3 розділу 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148 (далі - Положення № 148) визначено, що оприбуткуванням готівки вважається - проведення суб`єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі / книзі обліку доходів і витрат / книзі обліку доходів / фіскальному звітному чеку / розрахунковій квитанції.

Відповідно до п.11 розділу II Положення №148, готівка, яка надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі.

Постановою Правління Національного банку України від 12.02.2019 року № 37 пункт 11 розділу II Положення № 148 викладено в новій редакції: «оприбуткування та облік фізичними, особами-підприємцями отриманих доходів здійснюється в книгах обліку доходів і витрат (або книгах обліку доходів) у порядку, визначеному Податковим кодексом України».

Згідно підпункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи- підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, розробленим на виконання пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Кодексу, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України 16 вересня 2013 року № 481 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686 / 24218 визначено, що фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня. протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ФОП ОСОБА_1 при здійсненні торгівлі підакцизною групою товарів використовував належним чином зареєстрований реєстратор розрахункових операцій типу MINI-T 400МЕ, заводський номер ПБ , загальна сума проведених розрахунків готівкою по якому у період з 15.02.2019 по 08.04.2019 склала 20 428,70 гри., однак в порушення вимог пункту 11 розділу II Положення № 148 зазначена сума не була відображена у книзі обліку доходів і витрат.

Статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (з наступними змінами та доповненнями) (далі за текстом - Указ № 436).№ 436 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 в справі №1170/2а-3476/12 зазначив, що оприбуткуванням готівки ФОП, зокрема за умови проведення готівкових розрахунків із застосуванням книги обліку доходів і витрат, є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. При цьому передбачається належна реєстрація такої книги обліку доходів і витрат у органі державної податкової служби за основним місцем обліку. Не відображення готівки у книзі обліку доходів і витрат, яка має бути попередньо зареєстрована у відповідному органі державної податкової служби, наприкінці робочого дня із оформленням відповідних касових документів є порушенням порядку оприбуткування готівки, відповідальність за яке встановлена статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (з наступними змінами та доповненнями).

У апеляційній скарзі позивач вказує на неприпустимість застосування штрафних санкцій згідно Указу Президента, що не є законом України.

Колегія суддів не погоджується з таким твердженням, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 12.06.2018 в справі №826/8121/16 та 30.10.2018 в справі 3822/2453/17, суд при вирішення справи керується принципом законності відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно- правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

12 червня 1995 року Президент України видав Указ № 436/95, яким, зокрема, врегулював питання відповідальності суб`єктів господарювання за неоприбуткування у касах готівки.

6 липня 1995 року було прийнято Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР) у якому передбачено, крім іншого, відповідальність суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону.

Так, розділом V Закону № 265/95-ВР визначено вичерпний перелік порушень, за які передбачено фінансові санкції, у якому відсутнє таке порушення, як неоприбуткування готівки, а отже й не встановлена відповідальність за це.

Водночас зазначене питання прямо врегульоване в Указі № 436/95. Зокрема, абзацом 3 статті 1 вказаного нормативно-правового акта встановлено штраф у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки.

Таким чином, предмети правового регулювання Указу № 436/95 та Закону № 265/95-ВР є різними.

Відносини щодо відповідальності суб`єктів господарювання за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування готівки не врегульовані Законом № 265/95-ВР, прийнятим у часі пізніше, ніж видано Указ № 436/95. Окрім цього, на час виникнення спірних відносин не було прийнято й будь-яких інших законів, сфера дії яких охоплювала б такі відносини.

Отже, застосування до суб`єктів господарювання штрафних (фінансових) санкцій на підставі ст. 1 Указу №436/95 є правомірним.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду України, закріпленій у постановах від 02.04.2013 №21-77а 13 і від 20.05.2014 №21-92а 14.

Указ № 436/95 щодо відповідальності суб`єктів господарювання за неоприбуткування у касах готівки був чинний на момент здійснення перевірки і на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення і втратив чинність 20.06.2019 року на підставі Указу Президента України № 418/2019.

Крім того, дотримання норм Податкового кодексу України щодо достовірності і повноти сплати податків і зборів не виключає застосування до суб`єктів господарювання штрафних (фінансових) санкцій за порушення касової дисципліни, відповідальність за яке передбачена Указом №436/95. Це різні законодавчі акти який один одного не виключають.

Тому посилання апелянта на належну сплату ним податків і зборів, не виключає його обов`язку дотримання інших законодавчих актів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Щодо застосування штрафних санкцій за реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995, № 481/95-ВР (даті Закон № 481) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Статтею 1 Закону № 481 визначено, що мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари.

Мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 481, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Згідно абзацу другого пункту 7 статті 3 Закону України «Про застосування реєстратора розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265), суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі- продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться па контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Контрольна стрічка - копії розрахункових документів послідовно сформованих реєстратором розрахункових операцій, що надруковані або створені в електронній формі таким реєстратором, а також копії фіскальних звітних чеків у разі створення контрольної стрічки в електронній формі (абзац сімнадцятий та двадцять сьомий статті 2 Закону № 265).

Вимоги щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних та Порядку передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 2012 року № 1057, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2012 року за № 1743/22055 (далі за текстом - Вимоги та Порядок № 1057).

Згідно Вимог № 1057 контрольна стрічка в електронній формі (далі - КСЕФ) - копії розрахункових документів, а також копії фіскальних звітних чеків, послідовно сформованих РРО, що створені в електронній формі таким реєстратором, які зберігаються па носії контрольної стрічки у формі пакетів даних.

У свою чергу відповідно до Порядку №1057 суб`єкти господарювання, які використовують РРО, що створюють КСЕФ, га/або електронні контрольно-касові реєстратори, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні забезпечити передачу до сервера обробки інформації електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться па контрольній стрічці у пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Як підтверджено матеріалами справи, при перевірці контрольних стрічок до реєстратора розрахункових операцій типу MINI-Т 400МЕ, заводський номер ПБ , фіскальний помер , встановлено факти продажу алкогольних напої за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на час її продажу, а саме: 22.10.2018 згідно фіскального касового чеку № 37304 було продано 1 пляшку коньяку Коблево п`ять зірочок міск. 0,5 л. міц. 40 % за ціною 150,00 грн. та 30.10.2018, згідно фіскального касового чеку № 37372 було продано 1 пляшку коньяку Коблево три зірочки міск. 0,5 л. міц. 40 % за ціною 128,25 грн. при визначеній мінімальній ціні їх реалізації у роздрібні торгівлі 151,70 грн. та 128,30 грн. відповідно.

Посилання апелянта, що під час фактичної перевірки контролюючим органом не встановлено факт продажу ним алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки факт реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими від мінімальних роздрібних цін підтверджується проведеними розрахунковими операціями через РРО типу MINI-T 400МЕ, заводський номер ПБ , фіскальний номер , за якими у відповідності до Вимог № 1057 сформовано електронні копії розрахункових документів (фіскальні касові чеки за № 37304 від 22.10.2018 та № 37372 від 30.10.2018), що містяться на КСЕФ, які у відповідності до вимог ПУНКТУ 7 статті 3 Закону № 265 за визначеним Порядком № 1057 передано до органів державної податкової служби (копії яких додані до матеріалів справи).

Враховуючи встановлені обставини справи та зумовлені ними нормативно-правове обґрунтування спірних правовідносин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року по справі № 480/1651/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, а у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 25.11.2019 року