Справа № 640/12386/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 листопада 2019 року № 640/12386/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енджой-Промо" (03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19) до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енджой-Промо" (надалі також - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м Києві (надалі також - відповідач), про визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у мсті Києві № від 18.04.2019 року та № від 18.04.2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що перевіряючими під час проведення перевірки не надано належної оцінки наявним первинним документам. Господарські операції з контрагентом позивача підтверджені належними первинними документами, які підтверджують формування показників податкової звітності та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства. Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті не на підставі, та не у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, є необґрунтованими, прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, що має наслідком його неправомірність та є підставою для скасування.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав суду відзив на адміністративний позов, з підстав того, що під час перевірки безтоварність господарських взаємовідносинах з контрагентами позивача, а також наявне кримінальне провадження відносно контрагента позивача, а отже, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності вимог законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, що в період з 18.03.2019 р. по 22.03.2019 р. на підставі направлення від 15,03.2019 р. № 145/26-15-14-07-02-18, виданого Головним управлінням ДФС у м. Києві Смірновою Людмилою Іванівною - головним державним ревізором-інспектором відділу спеціальних перевірок управління по взаємодії з правоохоронними та іншими органами ГУ ДФС у м. Києві, радником податкової та митної справи III рангу, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI та на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 11.03.2019 р. № 2956, проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ-ПРОМО» (код 37024708), з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «ПЛВ» (код 41383471) за вересень 2017 року, з ТОВ «ВЕЛУРС» (код 41158567) за листопад та за грудень 2017 року, з ТОВ «ГРАНТ СТРІМ» (код 41111707) за березень 2017 року, з ТОВ «СТРОНГ ТІМ КОМПАНІ» (код 40494196) за вересень та за жовтень 2017 року - показників декларації з податку на додану вартість та за 2017 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств.

За результатом перевірки складено акт від 28.03.2019 р. №66/26-1514-07-02-10/37024708 (надалі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення: п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами, внаслідок чого занижено значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 1 739 028,00 грн, що призвело до заниження податку на прибуток на суму у розмірі у тому числі по періодам: за2017 року на суму 313025,00 гривень; п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.3, п.198.6 ст.198 ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 334071 грн, в т.ч. по періодах: березень 2017 у розмірі 87501 грн; вересень 2017 у розмірі 35182 грн.; жовтень 2017 у розмірі 124028 грн., листопад 2017 у розмірі 67010 грн.; грудень 2017 у розмірі 20350 гривень.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.04.2019 р.: № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток підприємств у розмірі 391281,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 313025,00 грн та штрафними санкціями на суму 78256,00 грн; № форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 417589,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 334071,00 грн та штрафними санкціями на суму 83518,00 грн.

Позивач вважає вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними та таким, що підлягають скасуванню, звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідач зазначає, що перевіркою встановлено, що первинні документи, укладені між позивачем та ТОВ «ПЛВ», ТОВ «ВЕЛУРС», ТОВ «ГРАНТ СТРІМ», ТОВ «СТРОНГ ТІМ КОМПАНІЯ», складені всупереч вимогам діючого законодавства України внаслідок непідтвердження факту придбання товару наявне кримінальне провадження по посадовим особам зазначеного постачальника, пояснення директорів контрагентів, щодо непричетності до фінансово-господарської діяльності контрагентів позивача, у розумінні Податкового кодексу України.

Ознайомившись з висновками, викладеними контролюючим органом в акті перевірки та в письмовому відзиві на позовну заяву, на підставі яких здійснено висновки акту перевірки, суд зазначає, що для врахування витрат на послуги (товар) при обчисленні об`єкта оподаткування необхідне доведення безпосереднього зв`язку таких витрат з господарською діяльністю платника податків та підтвердження первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.

Судом встановлено, що між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ «ГРАНТ СТРІМ» (постачальник), з іншої сторони, 15.03.2017 р. укладено Договір поставки №101 (надалі - Договір №101).

У відповідності до п. 1.1 - 3.3 Договору №101, Постачальник зобов`язується поставити (передати) у зумовлені строки (строк) другій Стороні - Покупцеві - Товар, відповідно до накладних, які є невід`ємною частиною даного Договору, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах і в порядку, визначених даним Договором. Асортимент та вартість Товару, що поставляється за даним Договором, визначається у Специфікації або у прайс-листі, які є невід`ємною частиною даного Договору. Ціна Договору складається з суми вартості партій Товару, поставленого постачальником Покупцю на протязі строку дії даного Договору. Поставка Товару здійснюється Постачальником в межах наявного у нього асортименту протягом строку дії Договору, відповідно до узгоджених Сторонами Замовлень, на умовах DDP: склад Постачальника, розташований за адресою: уточнювати при кожному новому замовлені - до місця призначення, зазначеного у Замовленні, згідно Міжнародних правил тлумачення «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року (якщо інше не передбачено додатковою угодою Сторін). Тобто, Постачальник зобов`язується прийняти від Покупця Замовлення на поставку Товару та здійснити поставку своїми засобами та за власний рахунок до місця поставки вказаному у Замовленні. Сторони вправі на протязі дії цього Договору змінювати умови поставки конкретної партії Товару, що постачається Постачальником за цим Договором. Разом з кожною поставкою Товару Постачальник повинен передати Покупцю всю необхідну та передбачену чинним законодавством України товарно - супроводжувальну документацію.

Позивачем надано суду в підтвердження виконання умов вищезазначених договорів наступні документи: Акти надання послуг: №396 від 30.03.2017 р. (розповсюдження буклетів, листівок, флаєрів (2000-2500 шт.) на загальну суму з ПДВ 624000,00 грн (в т.ч. ПДВ 10400,00 грн), №401 від 31.03.2017 р. (розповсюдження буклетів, листівок, флаєрів (1000-1500 шт.) на загальну суму з ПДВ 19200,00 грн (в т.ч. ПДВ 3200,00 грн), №388 від 29.03.2017 р. (розповсюдження буклетів, листівок, флаєрів (1500-2000 шт.) на загальну суму з ПДВ 60000,00 грн (в т.ч. ПДВ 10000,00 грн), №313 від 27.03.2017 р. (розповсюдження буклетів, листівок, флаєрів (1500-2000 шт.) на загальну суму з ПДВ 12000,00 грн (в т.ч. ПДВ 2000,00 грн), №310 від 24.03.2017 р. (розповсюдження буклетів, листівок, флаєрів (1500-2000 шт., розповсюдження буклетів, листівок, флаєрів (1500-2500 шт.)) на загальну суму з ПДВ 85200,00 грн (в т.ч. ПДВ 14200,00 грн); Видаткові накладні: №307 від 23.03.2017 р. (розповсюдження буклетів, листівок, флаєрів (1500-2000 шт.) на загальну суму з ПДВ 54000,00 грн (в т.ч. ПДВ 9000,00 грн), №305 від 21.03.2017 р. (розповсюдження буклетів, листівок, флаєрів (1500-2000 шт.) на загальну суму з ПДВ 24000,00 грн (в т.ч. ПДВ 4000,00 грн), №304 від 16.03.2017 р. (Плакат А1 з логотипом, Плакат А2 з логотипом) на загальну суму з ПДВ 8520,00 грн (в т.ч. ПДВ 1420,00 грн); Податкові накладні: від 25.03.2017 р. №311 на загальну суму з ПДВ 26820,00 грн (в т.ч. ПДВ 4470,00 грн), від 23.03.2017 р. №307 на загальну суму з ПДВ 54000,00 грн (в т.ч. ПДВ 9000,00 грн), від 21.03.2017 р. №306 на загальну суму з ПДВ 85986,00 грн (в т.ч. ПДВ 14331,00 грн), від 27.03.2017 р. №313 на загальну суму з ПДВ 12000,00 грн (в т.ч. ПДВ 2000,00 грн), від 24.03.2017 р. №310 на загальну суму з ПДВ 85200,00 грн (в т.ч. ПДВ 14200,00 грн), від 27.03.2017 р. №312 на загальну суму з ПДВ 86880,00 грн (в т.ч. ПДВ 14480,00 грн), від 31.03.2017 р. №401 на загальну суму з ПДВ 19200,00 грн (в т.ч. ПДВ 3200,00 грн) та інші, квитанції; акт звірки; банківські виписки, копії, яких залучено до матеріалів справи (стор. 65 - 105 том І).

Суд звертає увагу, що згідно умов договору контрагент позивача зобов`язувався поставити товар, згідно специфікації або прайс-листа, які є невід`ємною частиною договору та обов`язковими: заявки; товарно-транспортними накладними. Проте, з видаткових накладних та актів надання послуг вбачається, що вищезазначений контрагент надавав послуги (рекламні), а саме: розповсюдження листівок, що за своїм змістом не є договором поставки.

Між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ «ПЛВ» (постачальник), з іншої сторони, 05.09.2017 р. укладено Договір поставки №05/09 (надалі - Договір №05/09).

У відповідності до п. 1.1 - 3.3 Договору №05/09, Постачальник постачає Товар/Послугу, Покупець приймає Товар і сплачує його вартість на умовах, передбачених даним Договором. Беручи участь у Договорі. Сторони наділені правами й обов`язками Постачальника та Покупця відповідно до законодавства України. Сторони свідчать, що вони разом і кожна окремо в даний час ні в якій мірі, ні законом, ні судовим рішенням, ні іншим способом не обмежені в праві укладати і виконувати даний договір. Необхідність дотримання встановлених законом процедур і правил (одержання рішення, ліцензії і т.д.) не розглядається як обмеження прав. Постачальник постачає Товар Покупцеві на адресу Покупця та передає Товар на підставі довіреності а Покупця та видаткової накладної або Акту виконаних робіт Постачальника. Право власності на Товар або Послугу та всі ризики випадкового пошкодження/знищення Товару переходять до Покупця в момент передачі Товару Покупцю та підписання останнім видаткової накладної. Претензії Покупця щодо кількості та якості товару розглядаються та підлягають задоволенню у відповідності до чинного законодавства України у 5-ти денний термін. Постачальник зобов`язується доставити Товар за місцем постачання, згідно п.2.2. Договору. Постачальник зобов`язується передати Товар або Послугу належної якості та комплектності у супроводі документів, що стосуються Товару та підлягають переданню разом із Товаром відповідно до цього Договору та законодавства України. Покупець зобов`язується прийняти Товар або Послугу за кількістю та якістю за місцем поставки.

Позивачем надано суду в підтвердження виконання умов вищезазначених договорів наступні документи: Податкові накладні: від 22.09.2017 р. №53 на загальну суму 48700,00 грн (в т.ч. 9700,00 грн), від 27.09.2017 р. №53 на загальну суму 17000,00 грн (в т.ч. 3400,00 грн), від 29.09.2017 р. №55 на загальну суму 16000,00 грн (в т.ч. 3200,00 грн), від 18.09.2017 р. №51 на загальну суму 1560,00 грн (в т.ч. 312,00 грн), від 20.09.2017 р. №52 на загальну суму 81150,00 грн (в т.ч. 16230,00 грн); Акт звірки; Платіжні доручення: №453 від 27.10.2017 р. на загальну суму 116580,00 грн. (в т.ч. 13452,00 грн), №429 від 18.10.2017 р. на загальну суму 80712,00 грн. (в т.ч. 13452,00 грн); Банківські виписки; Акти надання послуг: №ФА00000149 від 18.09.2017 р. (послуги копірайтера) на загальну суму з ПДВ 1872,00 грн (в т.ч. 312,00 грн), №ФА00000172 від 27.09.2017 р. (послуги: дизайн рекламно-поліграфічної продукції, адаптація макетів) на загальну суму з ПДВ 20400,00 грн (в т.ч. 3400,00 грн), №ФА00000179 від 29.09.2017 р. (послуги по транспортування та пакуванню поліграфічної продукції) на загальну суму з ПДВ 19200,00 грн (в т.ч. 3200,00 грн); Видаткові накладні: №ФА00000158 від 20.09.2017 р. (послуги: організація роботи виставкового стенду у м. Одеса, 21-22 вересня; організація фуршетного обслуговування 21-22 вересня у м. Одеса) на загальну суму з ПДВ 97380,00 грн (в т.ч. 16230,00 грн), №ФА00000163 від 22.09.2017 р. (послуги: ПОСМ матеріали) на загальну суму з ПДВ 58440,00 грн (в т.ч. 9740,00 грн), та інші, квитанції; акт звірки; банківські виписки, копії, яких залучено до матеріалів справи (стор. 106 -128 том І).

Суд звертає увагу, що згідно умов договору контрагент позивача зобов`язувався поставити товар, передати його за довіреністю, актом виконаних робіт, видаткової накладної позивачу. Проте, з видаткових накладних та актів надання послуг вбачається, що вищезазначений контрагент надавав позивачу послуги (маркетингові, рекламні), а саме: організація роботи виставкового стенду, організація фуршету, що за своїм змістом не є договором поставки.

Також, між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ «СТРОНГ ТІМ КОМПАНІЯ» (постачальник), з іншої сторони, 11.09.2017 р. укладено Договір поставки №11/09 (надалі - Договір №11/09).

У відповідності до п. 1.1 - 3.3 Договору №11/09, Постачальник постачає Товар/Послугу, Покупець приймає Товар і сплачує його вартість на умовах, передбачених даним Договором. Беручи участь у Договорі. Сторони наділені правами й обов`язками Постачальника та Покупця відповідно до законодавства України. Сторони свідчать, що вони разом і кожна окремо в даний час ні в якій мірі, ні законом, ні судовим рішенням, ні іншим способом не обмежені в праві укладати і виконувати даний договір. Необхідність дотримання встановлених законом процедур і правил (одержання рішення, ліцензії і т.д.) не розглядається як обмеження прав. Постачальник постачає Товар Покупцеві на адресу Покупця та передає Товар на підставі довіреності Покупця та видаткової накладної або Акту виконаних робіт Постачальника. Право власності на Товар або Послугу та всі ризики випадкового пошкодження/зношення Товару переходять до Покупця в момент передачі Товару Покупцю та підписання останнім видаткової накладної. Претензії Покупця щодо кількості та якості товару розглядаються та підлягають задоволенню у відповідності до чинного законодавства України у 5-ти денний термін. Постачальник зобов`язується доставити Товар за місцем постачання, згідно п.2.2. Договору. Постачальник зобов`язується передати Товар або Послугу належної якості та комплектності у супроводі документів, шо стосуються Товару та підлягають переданню разом із Товаром відповідно до цього Договору та законодавства України. Покупець зобов`язується прийняти Товар або Послугу за кількістю та якістю за місцем поставки.

Позивачем надано суду в підтвердження виконання умов вищезазначених договорів наступні документи: Видаткові накладні: №230 від 13.10.2017 р. (товар: срібний браслет Пандора) на загальну суму з ПДВ 90000,00 грн (в т.ч. 15000,00 грн), №212 від 09.10.2017 р. (товар: набір для продукції під ТМ «Philips») на загальну суму з ПДВ 13464,00 грн (в т.ч. 2244,00 грн), №218 від 09.10.2017 р. (товар: ПОСМ матеріали) на загальну суму з ПДВ 20700,00 грн (в т.ч. 3450,00 грн), №191 від 03.10.2017 р. (товар: кріплення для стоперу) на загальну суму з ПДВ 7500,00 грн (в т.ч. 1250,00 грн), №206 від 20.10.2017 р. (товар: ПОСМ матеріали) на загальну суму з ПДВ 63480,00 грн (в т.ч. 10580,00 грн); Акти надання послуг: №226 від 10.10.2017 р. (послуги: забезпечення персоніфікованого розповсюдження Подарункового Фонду, а саме: 50 срібний браслетів Пандора) на загальну суму з ПДВ 15000,00 грн (в т.ч. 2500,00 грн), №200 від 05.10.2017 р. (послуги: дизайн рекламно-поліграфічної продукції; адаптація макетів) на загальну суму з ПДВ 23160,00 грн (в т.ч. 3860,00 грн), №185 від 02.10.2017 р. (послуги: послуга по транспортування та пакуванню поліграфічної продукції) на загальну суму з ПДВ 12600,00 грн (в т.ч. 2100,00 грн), №252 від 31.10.2017 р. (послуги: послуга по транспортування та пакуванню поліграфічної продукції) на загальну суму з ПДВ 28560,00 грн (в т.ч. 4760,00 грн), №249 від 30.10.2017 р. (послуги з розробки дизайнів ПОСМ) на загальну суму з ПДВ 62400,00 грн (в т.ч. 10400,00 грн), №238 від 27.10.2017 р. (послуги: ведення сторінок соціальних мереж для Замовника) на загальну суму з ПДВ 28500,00 грн (в т.ч. 4750,00 грн), №232 від 26.10.2017 р. (послуги: дизайн рекламно-поліграфічної продукції; послуги з технічної адаптації рекламних матеріалів) на загальну суму з ПДВ 74400,00 грн (в т.ч. 12400,00 грн), №214 від 23.10.2017 р. (послуги: поліграфічні послуги) на загальну суму з ПДВ 43740,00 грн (в т.ч. 7290,00 грн), №225 від 25.10.2017 р. (послуги: послуги p cортування та комплектування рекламних листівок; розповсюдження буклетів, листівок, флаєрів (2000-2500 шт.)) на загальну суму з ПДВ 117120,00 грн (в т.ч. 19520,00 грн), №198 від 16.10.2017 р. (послуги: дизайн рекламно-поліграфічної продукції; адаптація макетів) на загальну суму з ПДВ 36024,00 грн (в т.ч. 6004,00 грн); Податкові накладні: від 23.10.2017 р. №71 на загальну суму з ПДВ 36450,00 грн (в т.ч. 7290,00 грн), від 16.10.2017 р. №69 на загальну суму з ПДВ 30020,00 грн (в т.ч. 6004,00 грн), від 26.10.2017 р. №73 на загальну суму з ПДВ 62000,00 грн (в т.ч. 12400,00 грн), від 24.10.2017 р. №74 на загальну суму з ПДВ 23750,00 грн (в т.ч. 4750,00 грн), від 25.10.2017 р. №72 на загальну суму з ПДВ 97600,00 грн (в т.ч. 19520,00 грн), від 27.10.2017 р. №75 на загальну суму з ПДВ 89600,00 грн (в т.ч. 17920,00 грн), від 30.10.2017 р. №76 на загальну суму з ПДВ 52000,00 грн (в т.ч. 10400,00 грн), від 31.10.2017 р. №77 на загальну суму з ПДВ 23800,00 грн (в т.ч. 4760,00 грн), від 20.10.2017 р. №70 на загальну суму з ПДВ 52900,00 грн (в т.ч. 10580,00 грн), від 09.10.2017 р. №24 на загальну суму з ПДВ 11220,00 грн (в т.ч. 2244,00 грн), від 03.10.2017 р. №22 на загальну суму з ПДВ 6250,00 грн (в т.ч. 1250,00 грн), від 05.10.2017 р. №23 на загальну суму з ПДВ 19300,00 грн (в т.ч. 3860,00 грн), від 10.10.2017 р. №26 на загальну суму з ПДВ 12500,00 грн (в т.ч. 2500,00 грн), від 13.10.2017 р. №27 на загальну суму з ПДВ 75000,00 грн (в т.ч. 15000,00 грн), від 09.10.2017 р. №25 на загальну суму з ПДВ 17250,00 грн (в т.ч. 3450,00 грн), від 02.10.2017 р. №21 на загальну суму з ПДВ 10500,00 грн (в т.ч. 2100,00 грн), від 25.10.2017 р. №27 на загальну суму з ПДВ 11500,00 грн (в т.ч. 2300,00 грн), Акт звірки та платіжні доручення, копії, яких залучено до матеріалів справи(стор. 129 - 192 том І).

Суд звертає увагу, що згідно умов договору контрагент позивача зобов`язувався поставити товар за актом виконаних робіт, видаткової накладної позивачу. Проте, з актів надання послуг та податкових накладних вбачається, що вищезазначений контрагент надавав позивачу послуги (маркетингові, рекламні), а саме: послуги - сортування та комплектування рекламних листівок, розповсюдження буклетів, листівок, що за своїм змістом не є договором поставки.

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували отримання послуг наприклад: листівки, які розповсюджувалися та з якою метою; розробка дизайнерських макетів, які макети та з якою метою замовлялися дані послуги; адаптація макетів, які макети та з якою метою вони були адаптовані.

Між позивачем (замовник), з однієї сторони, та ТОВ «ВЕЛУРС» (виконавець), з іншої сторони, 20.10.2017 р. укладено Договір про надання послуг №201017 (надалі - Договір №201017).

У відповідності до п. 1.1 - 1.3, п. 2.3 Договір №201017 порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги, надалі іменовані «Послуги», а Замовник зобов`язується сплатити Послуги згідно з умовами цього Договору. Виконавець зобов`язується надати послуги: Послуга по транспортуванню та пакуванню поліграфічної продукції; Дизайн рекламно-поліграфічної продукції; Адаптація макетів; Організація поїздки на концерт Depeche Mode, який відбудеться 13 січня 2018 р. в м. Амстердам; Розробка механіки проведення Рекламної Акції; Забезпечення визначення Переможців Рекламної Акції; Забезпечення персоніфікованого розповсюдження Подарункового Фонду, а саме: 50 срібних браслетів Пандора; Дизайн сторінок Сайту та інших рекламних матеріалів Рекламної Акції. Виконавець гарантує, що він має необхідний обсяг прав/повноважень для укладення і виконання цього Договору і надання Послуг не буде суперечити діючому законодавству та порушувати жодних прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Виконавець надає Замовнику підписаний зі свого боку Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), надалі за текстом «Акт», у двох примірниках протягом 2 (двох) робочих днів з моменту закінчення надання Послуг. Замовник зобов`язаний повернути Виконавцю підписаний зі свого боку Акт протягом 5 (п`яти) днів з дати його отримання, або у цей же строк надати Виконавцеві вмотивовану письмову відмову від підписання Акта.

Позивачем надано суду в підтвердження виконання умов вищезазначеного договору наступні документи: Видаткові накладні: №ФА00000233 від 16.11.2017 р. (товар: тревел-кейс, ПОС матеріали) на загальну суму з ПДВ 24120,00 грн (в т.ч. 4020,00 грн); Акти надання послуг: №ФА00000234 від 16.11.2017 р. (послуги: розробка механіки Рекламної Акції, забезпечення визначення Переможців рекламної акції; забезпечення персоніфікованого розповсюдження подарункового фонду, а саме: 50 срібних браслетів Пандора; дизайн сторінок сайту та інших рекламних матеріалів рекламної акції) на загальну суму з ПДВ 145200,00 грн (в т.ч. 24200,00 грн), №ФА00000240 від 20.11.2017 р. (послуги: дизайн рекламно-поліграфічної продукції) на загальну суму з ПДВ 693000,00 грн (в т.ч. 11550,00 грн), №ФА00000235 від 22.11.2017 р. (послуги: послуги транспортування та пакування поліграфічної продукції) на загальну суму з ПДВ 23400,00 грн (в т.ч. 3900,00 грн), №ФА00000236 від 28.11.2017 р. (послуги: адаптація макетів) на загальну суму з ПДВ 33000,00 грн (в т.ч. 5500,00 грн), №ФА00000237 від 28.11.2017 р. (послуги: дизайн рекламно-поліграфічної продукції) на загальну суму з ПДВ 28800,00 грн (в т.ч. 4800,00 грн), №ФА00000238 від 29.11.2017 р. (послуги: організація поїздки на концерт Depeche Mode, який відбудеться 13.01.2018 р.) на загальну суму з ПДВ 62400,00 грн (в т.ч. 10400,00 грн), №ФА00000248 від 04.12.2017 р. (послуги: дизайн рекламно-поліграфічної продукції) на загальну суму з ПДВ 54000,00 грн (в т.ч. 9000,00 грн), №ФА00000247 від 12.12.2017 р. (послуги: дизайн рекламно-поліграфічної продукції) на загальну суму з ПДВ 68100,00 грн (в т.ч. 11350,00 грн); Податкові накладні: від 20.11.2017 р. №510 на загальну суму з ПДВ 57750,00 грн (в т.ч. 11550,00 грн), від 30.11.2017 р. №501 на загальну суму з ПДВ 13200,00 грн (в т.ч. 2640,00 грн), від 12.12.2017 р. №26 на загальну суму з ПДВ 56750,00 грн (в т.ч. 11350,00 грн), від 16.11.2017 р. №487 на загальну суму з ПДВ 20100,00 грн (в т.ч. 4020,00 грн), від 04.12.2017 р. №28 на загальну суму з ПДВ 45000,00 грн (в т.ч. 9000,00 грн), від 16.11.2017 р. №488 на загальну суму з ПДВ 121000,00 грн (в т.ч. 24200,00 грн), від 22.11.2017 р. №492 на загальну суму з ПДВ 19500,00 грн (в т.ч. 3900,00 грн), від 28.11.2017 р. №496 на загальну суму з ПДВ 27500,00 грн (в т.ч. 5500,00 грн), від 29.11.2017 р. №499 на загальну суму з ПДВ 52000,00 грн (в т.ч. 10400,00 грн), від 28.11.2017 р. №497 на загальну суму з ПДВ 24000,00 грн (в т.ч. 4800,00 грн),квитанції, копії, яких залучено до матеріалів справи (стор. 193 - 225 том І).

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази того, з якою метою укладався вищезазначений договір про надання послуг та докази, які рекламні послуги надавалися.

Крім того, як вбачається з Акту перевірки Контролюючим органом встановлено, що Договорі про надання послуг від 20.10.2017 р. №201017 TOB «ВЕЛУРС» у Розділі «Реквізити і підписи сторін» зазначено наступне: «Виконавець: ТОВ «ВЕЛУРС» ІПН 78, р/с ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, 03194, м. Київ, бульвар Кольцова, будинок 20Б», проте за даними бази даних ДФС 1С «Податковий блок» зазначений рахунок відкрито 15.11.2017 р., а договір, наданий до перевірки підписано 20.10.2017 р., що свідчить про невідповідність такого договору вимогам чинного законодавства, оскільки зазначений у ньому рахунок станом на дату укладання ще не було відкрито.

Таким чином, Контролюючий орган прийшов до висновку, що договір поставки від 16.05.2016 р. № 16/05-16, а відповідно, і документи, що були виписані на підставі даного договору не відповідають вимогам чинного законодавства та не надають право платнику податків для включення грошових сум до складу податкового кредиту з ПДВ у відповідних періодах.

Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що в Договорі в про надання послуг від 20.10.2017 р. №201017, дійсно містяться реквізити, які на час укладання не могли бути відомі сторонам, а позивачем не надано спростувань даним обставинам.

Дослідивши матеріали справи, Суд приходить до висновку, що Позивачем не надано доказів, які спростовували висновки Контролюючого органу під час перевірки та зазначені вище.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-Х11 (далі - Закон № 996) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оскільки, згідно зі ст. 1 Закон № 996 господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до пункту 2.4 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України N 88 від 24 травня 1995 року, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Пунктом 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, встановлено, що витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу /орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України; з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Отже, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші операції платника податків, які відповідно до статті 185 Податкового кодексу України визначені як об`єкт оподаткування.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового кодексу України.

Пунктом 198.1 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Господарські операції для визначення податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, що між позивачем та контрагентами укладалися договори поставки, проте з первинних документів (актів приймання-передачі, видаткових, податкових накладних), вбачається, що позивачем оплачувалися роботи по наданню рекламних (маркетингових) послуг, а доказів, які саме послуги та з якою метою надавалися в матеріалах справи відсутні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні довіреності, докази постачання товару, які підтверджують отримання товару.

Отже, під час розгляду справи позивачем не доведено фактичного виконання саме контрагентами спірних операцій та не встановлено у цьому контексті наявності у контрагентів ресурсів та можливостей, необхідних для здійснення господарської діяльності та спірних операцій зокрема.

В даному випадку, за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання Позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Наведене, у свою чергу, вказує на юридичну дефектність первинних/облікових/ податкових документів для цілей формування даних бухгалтерського та податкового обліку та, в сукупності, відповідно свідчить про відсутність підстав для формування спірних сум податкових вигод, що, у свою чергу, свідчить про законність та обґрунтованість висновків відповідача та оскаржуваних рішень.

Надані позивачем матеріали та наведені ним доводи, не спростовують наведеного та не доводять зворотного.

Крім того, вирішуючи дану справу Суд враховує наявність кримінальних проваджень, в яких були задіяні ТОВ «ПЛВ», ТОВ «ВЕЛУРС», ТОВ «ГРАНТ СТРІМ», ТОВ «СТРОНГ ТІМ КОМПАНІЯ» та наявність показів директорів вказаних підприємств - контрагентів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (первинні документи, які містяться в матеріалах справи підписані даними особами), відповідно до яких останні повідомили про реєстрацію підприємства без мети ведення фінансово-господарської діяльності.

Так, у постановах Верховного Суду України від 17.11.2015 р. справа №2а/3264/11/1070, від 12.09.2017 р. справа № 826/10933/14 було викладено правову позицію, згідно якої первинні документи, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими і підписаними звітними документами, що посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, а тому віднесення сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним. При цьому також наведений наступний висновок: «статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами».

Отже, сам факт того, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів не було постановлено вироків, не може спростовувати достовірність їх пояснень відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема, й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Тобто згідно вказаних рішень вирок по ст.205 Кримінального кодексу України щодо однієї особи - фіктивного суб`єкта господарювання - позбавляє права на податкову вигоду всіх його контрагентів незалежно від реальності чи нереальності господарських операцій. Проте навіть за відсутності вироку показання посадових осіб умовно фіктивного контрагента в кримінальному провадженні можуть бути доказами у адміністративній справі щодо права платника податків на податкову вигоду (податковий кредит і витрати).

Наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції фактично не мали реального характеру, замовлення та виконання робіт оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Виходячи з наведеного, позивачем не доведено наявності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов`язують можливість правомірного формування податкових вигод за спірними операціями, що, відповідно, свідчить про відсутність у позивача підстав для їх формування за результатами оформлення вищезгаданих операцій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими та безпідставними.

Наведена правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.04.2018 у справі №826/1374/16, від 28.02.2019 у справі №826/10838/15, від 11.09.2018 у справі №806/1454/15.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Енджой-Промо" (03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19) відмовити.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій