Справа № 489/5206/19
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 489/5206/19 провадження №2-а/489/218/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря судового засідання Буряченка Д.В.,

за участю:

представника позивача Олефіра М.В.,

представника відповідача Єгорової О.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування, винесеної державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Баштанському, Казанківському та Новобузькому районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Гострик Т.В., постанови від 17.09.2019 № 232-ДК/0293По/08/01/-19 про накладення адміністративного стягнення на Фермерське господарство «Зайченка Михайла Павловича» в особі голови Зайченко Павла Михайловича та закриття справу про адміністративне правопорушення. Також просив стягнути з відповідача всі судові витрати по справі.

В позовній заяві позивач вказав, що 17.09.2019 отримав винесену державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Гострик Т.В. постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.09.2019 № 232-ДК/029328По/08/011-19. Згідно постанови інспектор Гострик Т.В., розглянувши протокол від 21.08.2019 № 232-ДК/0277П/07/01/-19, який склала державний інспектор - головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Баштанському, Казанківському та Новобузькому районах управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Гострик Т.В., встановив, що Фермерське господарство «Зайченка Михайла Павловича» в особі голови Зайченка Павла Михайловича порушив вимоги ст. ст. 125, 126 та пп. «б» ст. 211 ЗК України, ст. 53-1 КУпАП, а саме здійснив самовільне зайняття земельної ділянки площею 38,1 га із земель сільськогосподарського призначення /рілля/державної власності в межах Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

Постанову позивач вважає безпідставною та незаконною, з огляду на наступне.

Зі змісту постанови, як і зі змісту протоколу неможливо однозначно встановити, хто саме за думкою відповідача самовільно зайняв та засіяв земельні ділянки і кого саме притягають до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , як громадянина, чи ОСОБА_1 , як посадову особу - голову ФГ «Зайченка Михайла Павловича». У будь- якому разі ОСОБА_1 , ні як громадянин, ні як посадова особа - голова фермерського господарства не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53-1 КУпАП, не порушував вимог статей 125, 126 та пп. «б» ст. 211 ЗК України, не займав самовільно чи в якийсь інший спосіб земельну ділянку площею 38,1 га.

29.07.2019 позивач поштою отримав складений інспектором Гострик Т.В. акт від 29.07.2019 № 232-ДК/541/АП/09/01/-19 перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки в якому зазначено, що ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 6, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства щодо використання земельної ділянки площею 38,1 га в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради. У результаті перевірки встановлено, що Фермерським господарством «Зайченка Михайла Павловича» в особі голови Зайченка П.М. здійснено самовільне зайняття земельної ділянки площею 38,1 га земель сільськогосподарського призначення /рілля/ державної власності в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради, виявлено посіви соняшнику /близько 33,1 га/, решта площі /близько 5,00 га/ не засіяна /пар/. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку відсутні, у зв`язку з чим вбачається порушення ст.ст. 125, 126 ЗК України.

Оскільки у дійсності позивач не займав самовільно, чи в якийсь інший спосіб земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 38,1 га, а перевірка проведена без участі позивача та без повідомлення його про таку перевірку, тому проведена перевірка є незаконною та такою, що проведена неналежною особою та неналежним органом державної влади, внаслідок чого позивач 19.08.2019 подав свої письмові заперечення на акт перевірки, на які відповідач відповіді не надав.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.10.2019, з урахуванням вимог статті 286 КАС України, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав в частині скасування оскаржуваної постанови. Від вимоги про стягнення судових витрат відмовились.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у позовних вимогах в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Викладені у відзиві на позовну заяву заперечення проти задоволення позовних вимог фактично зводяться до того, що головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Гострик Т.В. правомірно проведено перевірку земельних ділянок площею 38,1 Га в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, які самовільно зайняті позивачем та засіяно соняшником. Доводи позивача про відсутність законодавчого врегулювання щодо проведення перевірок на предмет дотримання вимог земельного законодавства є безпідставними, оскільки законодавче урегулювання існує, однак воно визначене іншими нормативно-правовими актами, ніж ті, на які посилався позивач.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

26.06.2019 начальник відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення І. Демчук звернувся до начальника ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області Ю. Лостік із доповідною запискою про те, що до відділу неодноразово звертались громадяни з метою отримати у власність земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні громадянина ОСОБА_3 на підставі державного акта на право постійного користування землею МК № 216 зареєстрованого 03.07.1995 № 95. Проте, відповідно до свідоцтва про смерть, наданого спадкоємцями, користувач земельної ділянки помер 20.12.2013, внаслідок чого просив здійснити заходи державного контролю за дотриманням земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки площею 38,1 га в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Миколаївської області від 27.06.2019 за №232-ДК доручено державному інспектору Гострик Т.В. у термін з 01.07.2019 по 30.07.2019 здійснити захід державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки щодо земельної ділянки, розташованої в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

29.07.2019 державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Баштанському, Казанківському та Новобузькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Гострик Т.В., за участю сільського голови Кашперо-Миколаївської сільської ради Ніколаєнко Л.М., землевпорядника Добровольської Л.І., проведено перевірку з питання дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельних ділянок в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

За результатами перевірки державним інспектором складено Акт №232-ДК/541/АП/09/01/-19, зі змістом якого встановлено, що Фермерське госпродарство «Зайченка Михайла Павловича» в особі голови ОСОБА_4 Павла Михайловича самовільно зайняло земельну ділянку площею 38,1 га, яка розташована в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області.

Також, державним інспектором складено Акт №232-ДК/238/АО/09/01/-18, згідно якого на земельній ділянці площею 38,1 га, розташованій в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, виявлено посіви соняшнику (33,1 га) та оброблену сільськогосподарську землю (5,0 га).

На підставі складених актів та встановлених обставин, державним інспектором 21.08.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення № 232-ДК/0277П/07/01/-19, згідно якого 29.07.2019, Фермерським господарством «Зайченка Михайла Павловича» в особі голови Зайченка Павла Михайловича, здійснено самовільне зайняття земельної ділянки площею 38,1 га, яка на момент перевірки частково засіяна соняшником, чим завдано шкоду в розмірі 47121,20 грн, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 53-1 КУпАП.

17.09.2019 державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Баштанському, Казанківському та Новобузькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Гострик Т.В., на підставі вищевказаного протоколу, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №232-ДК/0293По/08/01/-19, за якою на ОСОБА_1 , як голову фермерського господарства накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 53-1 КУпАП встановлена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки у вигляді накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

На підставі пп. «б» ч. 1 ст. 211 ЗК України за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Разом з цим, ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу відповідача, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Здійснення заходів державного контролю та застосування уповноваженими на це органами і посадовими особами заходів адміністративного стягнення проводиться у межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 188 ЗК України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Положеннями ст. 9 зазначеного Закону визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Згідно ст. 10 цього Закону до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель належить право в тому числі: складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

За положеннями ст. 244 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства у сфері використання та охорони земель і порядку та умов ведення насінництва та розсадництва, правил технічної експлуатації самохідних сільськогосподарських машин і правил техніки безпеки під час їх експлуатації (ст.ст. 52 - 53-4, 54 - 56, 104-1, 108 та 188-5).

Від імені зазначеного органу розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

1) головний державний інспектор сільського господарства України - штраф на громадян до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) головні державні інспектори сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, їх заступники - штраф на громадян до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) старші державні інспектори сільського господарства, державні інспектори сільського господарства - штраф на громадян до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірку щодо дотримання вимог земельного законодавства на території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області здійснено державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Баштанському, Казанківському та Новобузькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Гострик Т.В., посада якої не відноситься до вищевказаного переліку посад державних інспекторів

Також, постанова про накладення адміністративного стягнення винесена державним інспектором головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Баштанському, Казанківському та Новобузькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Гострик Т.В., посада якої не відноситься до визначених ст. 244 КУпАП уповноважених на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 53-1 КУпАП осіб.

Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про те, що оскільки функції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, виконує Держгеокадастр, тому головний спеціаліст управління контролю за використанням та охороною земель діяла в межах повноважень.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено зміни до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, згідно яких визначено Держгеокадастр центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 910-р погоджено пропозицію Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» функцій і повноважень Державної інспекції сільського господарства, що припиняється, із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Враховуючи, що КУпАП має вищу юридичну силу по відношенню до положень про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру та про Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області, тому виходячи з пріоритетності закону над підзаконним нормативним актом відсутні у головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру повноваження з розгляду справи про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.04.2018 по справі №591/2475/17.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач повинен був довести, що саме ОСОБА_1 самовільно зайняв спірну земельну ділянку. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, в свою чергу, не надано до суду жодного належного і беззаперечного доказу, що станом на дату проведення перевірки саме позивач використовував (обробляв) вказану земельну ділянку, тоді як позивач зазначену обставину категорично заперечує.

У матеріалах справи відсутні пояснення свідків (очевидців), які особисто спостерігали та підтвердили факт використання спірної земельної ділянки саме позивачем. Крім того, не надано суду і доказів на підставі, яких відповідач зробив висновок, що саме позивачем, як головою фермерського господарства було засіяно спірну земельну ділянку.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_1 заперечує своє відношення до самовільного зайняття земельної ділянки, а іншими належними та допустимими доказами (письмовими, речовими доказами, показаннями сторонніх осіб-свідків) не підтверджується вчинення ним адміністративного правопорушення, а державний інспектор не мала відповідних повноважень на проведення перевірки та винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за наявними обставинами.

Крім того, згідно повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, позивача, як голову фермерського господарства, було повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 03.09.2019 о 11 год. 00 хв, проте постанову відносно позивача винесено 17.09.2019. Доказів повідомлення позивача про розгляд справи 17.09.2019, представником відповідача не надано, внаслідок чого суд вважає, що розгляд справи без позивача відбувся з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи фактичну відсутність у справі доказів, які підтверджують порушення позивачем ст. ст. 125, 126 та пп. «б» ст. 211 Земельного кодексу України, за порушення яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 53-1 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження у справі, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 232-ДК/0293По/08/01/-19 від 17.09.2019, винесену відносно Фермерського господарства «Зайченка Михайла Павловича» в особі голови Зайченка Павла Михайловича скасувати.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно Фермерського господарства «Зайченка Михайла Павловича» в особі голови ОСОБА_4 Павла Михайловича.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/.

Учасники судового розгляду:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, місцезнаходження: м. Миколаїв, пр.Миру, 34.

Повний текст судового рішення складено 22.11.2019.

Суддя І.В. Коваленко