Справа № 414/3156/19
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Справа № 414/3156/19

Провадження № 2-а/414/61/2019

м. Кремінна

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Водолазської Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області в особі сержанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Плякіна Олексія Олексійовича про скасування постанови ЕАК № 1692835 від 01.11.2019 та закриття провадження у справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася у Кремінський районний суд Луганської області з позовом до УПП в Луганській області в особі сержанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Плякіна О.О., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1692835 від 01.11.2019 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що її притягнення адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є необґрунтованим та не доведеним, тому що їй не були забезпечені її права, зокрема на давання пояснень з приводу події, її не ознайомили з результатами вимірювання приладу TRUCAM LTI 20/20 TC 000670 та відеозаписом камери ВВ-00141, справа розглядалася за її відсутності. Також посилалася на те, що у постанові відсутня інформації про зображення чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, поліцейський використовував вимірювач швидкості в ручному, а не автоматичному режимі.

Ухвалою судді від 15.11.2019 р. позовну заяву прийнято до провадження із призначенням до судового розгляду, витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ЕАК №1692835 від 01.11.2019 р. відносно ОСОБА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, у відзиві на позов проти вимог заперечував з тих підстав, що прилад TRUCAM LTI 20/20 TC 000670 може використовуватися поліцією для визначення швидкості руху, прилад пройшов повірку, відповідає вимогам закону та повністю справний. На відеозапису чітко видно номер транспортного засобу та швидкість. На вимогу суду надав диск з відеозаписами події (а.с. 29).

Як вбачається із ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а відтак суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1692835 від 01.11.2019 р. (а.с. 7), винесеної сержанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Плякіна О.О., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в населеному пункті з перевищенням дозволеної швидкості, а саме 73 км/год., чим порушила встановлене обмеження на 23 км., чим порушила п. 12.4 ПДР та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що до останньої застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн.

З проглянутого відеозапису (а.с. 29), вбачається, що ОСОБА_1 керувала автомобілем "MAZDA 3", номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті зі швидкістю 73 км/год, була зупинена поліцейським, їй повідомлено причину зупинки - порушення швидкісного режиму, було здійснено при ній розгляд справи, їй були роз`яснені її права, клопотань ОСОБА_1 не заявляла, та при ній було вирішено справу із роз`ясненням про накладення штрафу за вчинене правопорушення. Лише після складання постанови під час її підпису, запитала у поліцейського про те, де вона може написати свої зауваження. Працівник поліції пояснив про відсутність такої графи та спитав, які саме є зауваження, на що ОСОБА_1 відповіді не надала. Після розгляду, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі.

Прилад TRUCAM LTI 20/20 TC 000670 пройшов повірку та має відповідні документи, у суду відсутні та сторонами не були надані будь-які дані про неможливість його застосування як вимірювального пристрою (а.с. 27, 28).

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаному випадку фактично відбувається у скороченому провадженні, передбачає, зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення із винесенням постанови, бланк якої має стандартний вигляд, а відтак тези позивача про невідповідність місця розгляду справи та змісту постанови не знайшлши свого підтвердження.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення і такі докази суду були надані.

Стосовно відеозапису, на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд враховує наступне.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст. 31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

З огляду на те, що відповідачем було здійснено відеозапис події, який відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом у справі, суд приймає такий та оцінює на рівні з іншими поданими доказами.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини справи, враховуючи досліджені докази, суд вказує, що зазначені у позові ОСОБА_1 відомості щодо того, що до розгляду справи про дане адміністративне правопорушення позивача не долучали, її не ознайомлювали з матеріалами справи, зокрема з результатами вимірувального приладу та боді-камери, не було забезпечено можливості надання пояснень, зауважень та користування правовою допомогою не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані, зокрема відеозаписом події, наданим на вимогу суду, відповідачем, із якого вбачається, що вимірювання швидкості здійснювалося не в автоматичному режимі, після зупинки позивача, їй було роз`яснено причину зупинки, після чого проведено розгляд справи із зазначенням суті правопорушення, роз`яснено право та обов`язки, право на заявлення клопотань, при цьому будь-яких клопотань від позивача, зокрема щодо перегляду відеозапису, не було заявлено, після чого, за результатами розгляду справи, відповідачем було на місці постановлено про накладення на ОСОБА_1 штрафу. Після надання постанови для ознайомлення та підписання позивачем, остання запитала "якщо у неї є замічанія, де їх можна записати?", на що відповідачем вказано, у постанові зазначення пояснень не передбачено та запитав, які є "замічанія", на що ОСОБА_1 будь-яких пояснень не вказала, та відповіді не надала.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення, здійснення належного розгляду справи та законного притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а відтак у позові слід відмовити.

Про наявність судових витрат у даній справі сторонами не заявлялося.

На підставі ст. 55 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 205, 242-246, 268-269, 271-272, 286 КАС України, суд

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Луганській області в особі сержанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Плякіна Олексія Олексійовича (місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8 про скасування постанови ЕАК № 1692835 від 01.11.2019 та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя М.В. Панчук