Справа № 812/256/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2019 року

м. Київ

справа №812/256/16

касаційне провадження №К/9901/19807/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 (суддя Ковальова Т.І.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 (головуючий суддя - Блохін А.А., судді: Гаврищук Т.Г., Сухарьок М.Г.) у справі № 812/256/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Енерго-А» до Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід-Енерго-А» звернулось до адміністративного суду з позовом до Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.11.2015 № .

Луганський окружний адміністративний суд постановою від 14.06.2016 позовні вимоги задовольнив.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27.09.2016 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 залишив без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Старобільська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області оскаржила їх у касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14.06.2016, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог Старобільська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Луганській області посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: пункту 192.1 статті 192, пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статей 86, 123, 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій).

Зокрема, наголошує, що згідно зі спірним розрахунком коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної здійснено доповнення зовсім відмінної від початкової номенклатури товару постачання, його кількісних і вартісних показників, що не є виправленням помилки, а фактично свідчить про вчинення іншої операції між Товариством з обмеженою відповідальністю «Схід-Енерго-А» (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Темп ЛТД-А» (продавцем), ніж та, що була задекларована.

Крім того, зазначає, що на момент здійснення господарських операцій юридичною адресою сторін правочину була: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Жовтнева, буд. 36. В свою чергу, інформація щодо наявності власних або орендованих приміщень у Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід-Енерго-А» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп ЛТД-А» відсутня.

Також, вказує, що відповідно до реєстру виписаних (зареєстрованих) на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Темп ЛТД-А» у 2014 та 2015 роках податкових накладних воно не придбавало товари, зазначені в розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 31.08.2015 № 2, а відтак не могло здійснити продаж відповідних товарно-матеріальних цінностей.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено камеральну електронну перевірку даних, задекларованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Схід-Енерго-А» в податковій звітності з податку на додану вартість за серпень 2015 року, результати якої оформлено актом від 02.11.2015 № 176/15-34100712.

За її наслідками відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на завищення податкового кредиту за серпень 2015 року на 1676110,00 грн. внаслідок включення до його складу суми податку на додану вартість, не підтвердженої податковою накладною.

Зокрема, з`ясовано, що 19.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Темп ЛТД-А» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Схід-Енерго-А» (покупець) укладено договір поставки № 19/05/2015.

На виконання умов цього правочину постачальником виписано на адресу позивача податкову накладну від 30.06.2015 № 1 на суму 88177,81 грн., у тому числі податок на додану вартість у розмірі 14696,30 грн., з номенклатурою «Продукти харчування», яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 03.07.2015 за № .

Відповідну суму включено товариством до податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року та відображено в додатку 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів».

В серпні 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Темп ЛТД-А» складено розрахунок від 31.08.2015 № 2 коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 30.06.2015 № 1 на суму податку на додану вартість у розмірі 1676110,00 грн. та зареєстровано його в Єдиному реєстрі податкових накладних 14.09.2015 за № із зазначенням причини коригування - «Помилка».

Вказану суму податку на додану вартість відображено позивачем у складі податкового кредиту податкової декларації за серпень 2015 року.

На підставі зазначеного акта перевірки Старобільською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Луганській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.11.2015 № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1164406,00 грн. за основним платежем та 291101,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнаючи протиправним та скасовуючи названий акт індивідуальної дії, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що законодавець у пункті 192.1 статті 192 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визначаючи випадки зміни суми компенсації вартості товарів (послуг), не навів їх вичерпний перелік, а також не деталізував, за яким характером або видом діяльності чи зобов`язань, вони можуть виникати.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За правилами пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку-постачальника, то: постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку (підпункт 192.1.2 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Отже, необхідною умовою для здійснення відповідного коригування податкових зобов`язань/податкового кредиту з податку на додану вартість є зміна суми компенсації вартості товарів/послуг, зокрема, наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг.

А відтак, оскільки зміна номенклатури товару, його кількісних і вартісних показників не охоплюється алгоритмом, передбаченим пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), доводи судових інстанцій про протиправність оскаржуваного акта індивідуальної дії є помилковими.

Згідно з частинами першою, третьою статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували (тлумачили) норми матеріального права щодо розглядуваних правовідносин, постановлені у справі рішення підлягають скасуванню, з прийняттям нового - про відмову в позові.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Старобільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 у справі № 812/256/16 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк