Справа № 495/1648/19
Суддя: Прийомова О. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/1648/19
№ провадження 2-а/495/55/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/1648/19,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенанта поліції Трощаненко Володимира Миколайовича, третя особа, управління патрульної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до інспектора 2 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенанта поліції Трощаненко Володимира Миколайовича, третя особа, управління патрульної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, просить суд: скасувати постанову про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 686223 від 05.02.2019 року; справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.02.2019 року приблизно о 16-15 годині, він керував транспортним засобом ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Кропивницький, вул. Мурманська, і закінчував маневр на регульованому перехресті на зелений сигнал світлофора, але виїхавши на перехрестя включився жовтий сигнал світлофору, проте наполягає, що він був змушений закінчити розпочатий маневр.

Після проїзду регульованого перехрестя вказує, що його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції, які почали стверджувати, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 (г) ПДР, за що ч. 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 686223 від 05.02.2019 року такою, що підлягає скасуванню.

Так, стверджує, що інспектор не роз`яснив йому його прав та обов`язків.

Крім того, відмовив у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористуватися юридичною допомогою.

Також винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення серії НК № 686223 від 05.02.2019 року в п.8 містить відомості, що в якості додатку долучено відео правопорушення, однак, що саме міститься на цьому відеозаписі та який технічний засіб відео фіксації використовувався при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а відтак належність та допустимість вказаного доказу,як і сам факт про його існування викликають обґрунтовані сумніви.

Вважає, що відповідач не мав права притягти його до адміністративної відповідальності без доказів та з`ясування всіх обставин справи.

Відповідачем фактично не зафіксовано порушення правил регулювання дорожнього руху, яке б доводило вину ОСОБА_1 , а також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності тлумачаться на її користь.

Тому, він наполягає, що є пильним, уважним та обережним водієм, чітко дотримується правил дорожнього руху, тому 05.02.2019 року на своєму автомобілі почав переїжджати регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофору, адже виїхав на перехрестя включився жовтий, однак він був змушений закінчити маневр, який почав здійснювати ще на зелений миготливий сигнал світлофору і закінчив на жовтий сигнал світлофору, не вдаючись до екстреного гальмування, оскільки дорожнє покриття було мокрим.

Враховуючи усе наведене вище, посилаючись на відсутність в його діях вини вказаної у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, на порушення його прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, на порушення самої процедури розгляду справи у зв`язку із відсутністю жодних належних та допустимих доказів обставин, викладених у оскаржуваній постанові, він звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши відзив на позовну заяву від 03.04.2019 року, у якому стверджував, що 05.02.2019 року о 16 год 16 хв. при здійсненні патрулювання екіпажем відповідачем було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кропивницькому по вул. Мурманська, 42, здійснив проїзд на заборонений колір світлофору, а саме жовтий, чим порушив п. 8.7.3. «г» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідач вказує, що постанова серії НК № 686223 від 05.02.2019 року складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, а також згідно вимог ст. 283 КУпАП.

При винесенні постанови позивачу були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

В якості доказу відповідач вказує на наявність відеофіксації факту адміністративного правопорушення від 05.02.2019 року.

Разом з тим стверджує, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги не зробив жодних посилань та не надав жодних доказів як на підставу відсутності в його діях порушень ПДР, а тому позові вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд розглядає справу за відсутність учасників справи, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи / у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно інспектором 2 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенантом поліції Трощаненко Володимира Миколайовича, 05.02.2019 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №686223.

Так, у постанові зазначається, що 05.02.2019 року о 16-16 годині в м. Кропивницький по вул. Мурманська, 42 , водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_2 здійснив проїзд на заборонений рух колір світлофора, а саме жовтий, чим порушив п.8.7.3.Г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

За вказане правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частина 2 статті 2 КАС України наголошує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 245 КУпАП України передбачено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають

функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів відзиву, приєднаного відповідачем, під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 написав письмові пояснення, з яких вбачається, що він здійснив проїзд на жовтий колір світлофору, так як дорожнє покриття було мокре, він не встиг би зупинитися.

Тим самим, позивач фактично визнає факт вчинення ним правопорушення, адже сам підтверджує, що він здійснив проїзд на жовтий /заборонений рух/колір світлофору, за що постановою його і було притягнуто до адмін. відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ст. 40 ЗУ «Про Нацполіцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

2. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

В якості обґрунтування правомірності та законності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та винесення оскаржуваної постанови, відповідачем приєднано до матеріалів справи диск відео фіксації правопорушення, зроблений на камеру відео реєстратора, що була закріплена в момент виявлення даного факту в службовому автомобілі Управління патрульної поліції.

Суд, оглядаючи вказаний доказ виявив, що позивач проїжджаючи регульоване перехрестя,здійснив початок руху на жовтий заборонений сигнал світлофора, закінчив на заборонений красний сигнал світлофора.

Вказаним спростовуються ствердження позивача, що він почав переїжджати регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофору, адже виїхав на перехрестя включився жовтий, однак він був змушений закінчити маневр,який почав здійснювати ще на зелений миготливий сигнал світлофору і закінчив на жовтий сигнал світлофору, не вдаючись до екстреного гальмування, оскільки дорожнє покриття було мокрим

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

За змістом п.1-2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до п.8.7.3.г Правил дорожнього руху, жовтий колір світлофора забороняє рух та попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п.16.8 ПДР України, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Разом з тим, доказами наданими в якості заперечень проти позову чітко встановлено, що водій ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що забороняє рух.

У постанові ВСУ № 552/5623/16-а від 31.07.2018 року, на яку посилається позивач обґрунтовуючи мотиви свого позову, зазначено зокрема про таке: «Позивач вказав в позовній заяві, а також ця обставина була встановлена судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 продовжив рух транспортного засобу на перехресті після ввімкнення жовтого сигналу світлофора, оскільки при екстреному гальмуванні він не міг зупинитися згідно вимог ПДР України.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови серії АР № 316829 від 24 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1»

Проте, в ході розгляду даної справи встановлено, що не доїжджаючи до перехрестя загорівся жовтий заборонений сигнал світлофора, на який почав рух позивач, при виїзді на перехрестя вже загорівся червоний заборонений сигнал, що витікає з приєднаних відповідачем допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що позивач мав змогу зупинити транспортний засіб, яким керував 05.02.2019 року, ще не доїжджаючи до перехрестя, та не вдаючись до екстреного гальмування

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Отже, обов`язок доказування по зазначеній адміністративній справі законом покладено на відповідачів, тобто відповідачі повинні довести суду правомірність складання вищезазначених постанов.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, враховуючи доведеність відповідачем вини позивача вказаної у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 686223 від 05.02.2019 року, враховуючи відсутність доказів, які обґрунтовують порушення процедури розгляду адміністративної справи та відсутність доказів, що прийняттям рішенням суб`єкта владних повноважень порушуються права позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 2 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенанта поліції Трощаненко Володимира Миколайовича, третя особа, управління патрульної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є необґрунтованими, недоведеними та такими, що підлягають не задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 122, 245, 251, 254,258 КУпАП, ст.ст.2, 4, 5, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

УХВАЛ И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 2 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенанта поліції Трощаненко Володимира Миколайовича, третя особа, управління патрульної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: інспектор 2 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенант поліції Трощаненко Володимира Миколайовича, адреса: 25030, вул. Юрія Бутусова, 22 Б в м. Кропивницький.

Третя особа: управління патрульної поліції в Кіровоградській області, , місце знаходження: 25030, вул. Юрія Бутусова, 22 Б в м. Кропивницький.

Повний текст рішення складений 25 листопада 2019 року.

Суддя: