Справа № 1.380.2019.001259
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 рокуЛьвів№857/9304/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

за участю представників: позивача Гордієнко О.Ю., відповідача Добровольська Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Український стандарт» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №1.380.2019.001259 (головуючий суддя у першій інстанції Саклош В.М., рішення проголошене о 12.05 год. у м. Львові, повний текст складений - 02.08.2019р.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Український стандарт» до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Український стандарт» (далі ТзОВ «БК «Український стандарт», позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області, відповідач), у якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: № від 26.10.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 10% за платежем податок на додану вартість; № від 26.10.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 20% за платежем податок на додану вартість; № від 20.11.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 10% за платежем податок на додану вартість; № від 20.11.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 20% за платежем податок на додану вартість.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем на підставі актів про результати камеральної перевірки винесено оскаржувані повідомлення-рішення. В актах ГУ ДФС у Львівській області покликається на те, що перевіркою термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість встановлено порушення вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України (далі далі ПК України) в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Відповідно до висновків камеральних перевірок дані свідчать про несвоєчасну сплату підприємством узгодженої суми податкового зобов`язання у зв`язку з несвоєчасним поданням платіжних доручень до установи банку. Позивач зазначає, що перевірка і нарахування відбулись поза межами граничних строків позовної давності, оскільки оскаржуване повідомлення-рішення видане 20.11.2018 на підставі ату перевірки проведеної 20.11.2018 та на підставі декларацій з податку на додану вартість, поданих до 20.11.2015. Відповідно нарахування сплати штрафу в розмірі 20% згідно податкового повідомлення-рішення № від 20.11.2018 являється незаконним. Крім того, позивач звертає увагу на те, що відповідач неправомірно нарахував штрафні санкції виходячи із невірних сум грошового зобов`язання. Також сплата податку на додану вартість підтверджується платіжними дорученнями, а отже, на думку позивача, оскаржувані повідомлення-рішення є протиправними та винесеними незаконно.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що судове рішення прийнято із порушеннями діючого законодавства, оскільки суд не встановив та не перевірив чи була наявна заборгованість у позивача. Зокрема апелянт зазначає про те, що Акти камеральних перевірок базуються виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу, але чи вірно були занесені дані відповідачем до цих інформаційних баз невідомо; жодних штрафних санкцій у позивача не було, оскільки всі податкові повідомлення - рішення (застосовані до в той період) оскаржені до суду і скасовані, тому зарахування сплачених коштів на штрафи є цілком безпідставним.

Апелянт вважає, що всі штрафні санкції виникли тому, що відповідач не виконав вимог діючого нормативного акту щодо внесення даних про суми стягнуті за податковим повідомленням рішення та даних про оскарження такого повідомлення рішення, як це визначено «Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» який затверджено наказом Мінфіну України від 07.04.2016р. №422.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що позивач не сплатив податкові зобов`язання, самостійно визначені ним у податкових деклараціях з податку на додану вартість, протягом визначених в п. 57.1 ст. 1 ПК України. Відтак, до позивача були застосовані штрафні санкції у розмірі 20% від погашеної суми податкового боргу, передбачені п. 126.1 ст. 126 ПК України. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених у скарзі, просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечила, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ГУ ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання до бюджету ТзОВ «БК «Український стандарт» з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2015 року, за період з січня по квітень 2016 року, та за період з травня по вересень 2017 року, за грудень 2017 року, січень, березень, липень 2018 року, ГУ ДФС у Львівській області. При перевірці використано інформацію наявну у базах даних ДФС України. Перевіркою встановлено порушення вимог п.57.1 ст. 57 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату позивачем узгодженої суми податкового зобов`язання в зв`язку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку.

За результатами перевірки своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання до бюджету ТзОВ «БК «Український стандарт» з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового ГУ ДФС у Львівській області складено акт від 26.10.2018 №000084/13-01-51-12/32409719.

Згідно розрахунку по платежу податок на додану вартість ТзОВ «БК «Український стандарт»:

По податковій декларації № J02001 від 20.08.2018 виник борг в сумі 23164 грн. 05 коп. по терміну сплати 31.08.2018. Податковий борг сплачений 28.09.2018 в сумі 9387 грн. та 25.09.2018 в сумі 13777 грн. 50 коп., із затримкою сплати 29 та 26 календарних днів.

По уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № J02170 від 23.11.2015 виник борг в сумі 9500 грн. по терміну сплати 24.11.2015. Податковий борг сплачений 26.06.2017 в сумі 4125 грн. 70 коп., 30.05.2017 в сумі 4000 грн. та 26.05.2017 в сумі 1374 грн. 30 коп. із затримкою сплати 581, 554 та 550 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 22.02. 2016 виник борг в сумі 938 грн. по терміну сплати 02.03.2016. Податковий борг сплачений 29.08.2017 в сумі 938 грн. із затримкою сплати 546 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 21.12.2015 виник борг в сумі 3601 грн. по терміну сплати 31.12.2015. Податковий борг сплачений 26.06.2017 в сумі 3601 грн. із затримкою сплати 544 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 17.03.2016 виник борг в сумі 10406 грн. по терміну сплати 31.03.2016. Податковий борг сплачений 29.08.2017 в сумі 10406 грн. із затримкою сплати 517 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 18.04.2016 виник борг в сумі 7660 грн. по терміну сплати 01.05.2016. Податковий борг сплачений 27.09.2017 в сумі 3058 грн. 60 коп., 30.08.2017 в сумі 1663 грн. та 29.08.2017 в сумі 2938 грн. 40 коп. із затримкою сплати 515, 487 та 486 календарних днів.

По уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № J02170 від 19.05.2016 виник борг в сумі 567 грн. по терміну сплати 20.05.2016. Податковий борг сплачений 27.09.2017 в сумі 567 грн. із затримкою сплати 496 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 19.05.2016 виник борг в сумі 6928 грн. 95 коп. по терміну сплати 31.05.2016. Податковий борг сплачений 02.10.2017 в сумі 4409 грн., 27.09.2017 в сумі 2519 грн. 95 коп. із затримкою сплати 490, 485 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 20.05.2017 виник борг в сумі 247357 грн. по терміну сплати 31.10.2017. Податковий борг сплачений 23.08.2018 в сумі 4211 грн. 65 коп., 30.07.2018 в сумі 1156 грн., 24.07.2018 в сумі 4235 грн., 27.06.2018 в сумі 7049 грн., 26.02.2018 в сумі 230 грн. та 23.02.2018 в сумі 705 грн. 35 коп. із затримкою сплати 297, 273, 267, 240, 119 та 116 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 16.01.2018 виник борг в сумі 11203 грн. 2 коп. по терміну сплати 31.01.2018. Податковий борг сплачений 25.09.2018 в сумі 4332 грн. 20 коп., 31.08.2018 в сумі 6871 грн. та 23.08.2018 із затримкою сплати 238, 213 та 205 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 20.02.2018 виник борг в сумі 19888 грн. по терміну сплати 03.03.2018. Податковий борг сплачений 25.09.2018 в сумі 19888 грн., із затримкою сплати 207 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 18.08.2017 виник борг в сумі 23003 грн. по терміну сплати 31.08.2017. Податковий борг сплачений 26.01.2018 в сумі 23003 грн., із затримкою сплати 149 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 18.04.2018 виник борг в сумі 583 грн. 60 коп. по терміну сплати 01.05.2018. Податковий борг сплачений 25.09.2018 в сумі 583 грн., із затримкою сплати 148 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 19.09.2017 виник борг в сумі 15586 грн. по терміну сплати 01.10.2017. Податковий борг сплачений 23.02.2018 в сумі 11820 грн. 75 коп., 29.01.2018 в сумі 1987 грн. 60 коп. та 26.01.2018 в сумі 1777 грн. 65 коп. із затримкою сплати 146, 121 та 118 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 16.06.2017 виник борг в сумі 1164 грн. 60 коп. по терміну сплати 01.07.2017. Податковий борг сплачений 24.10.2017 в сумі 705 грн. 35 коп., із затримкою сплати 116 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 15.07.2017 виник борг в сумі 50 грн. по терміну сплати 31.07.2017. Податковий борг сплачений 24.10.2017 в сумі 50 грн., із затримкою сплати 86 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 20.07.2018 виник борг в сумі 5391 грн. по терміну сплати 31.07.2018. Податковий борг сплачений 25.09.2018 в сумі 5391 грн., із затримкою сплати 57 календарних днів.

На підставі акту, ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2018, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% від суми грошового зобов`язання на суму 2360 грн. 40 коп.

Також на підставі даного акту винесене податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2018, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання на суму 30245 грн. 11 коп.

Крім того, за результатами перевірки своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання до бюджету ТзОВ «БК «Український стандарт» з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового ГУ ДФС у Львівській області складено акт від 20.11.2018 №000208/13-01-51-12/32409719.

Згідно інформації бази даних ДФС України по платежу податок на додану вартість ТзОВ «БК «Український стандарт»:

По податковій декларації № J02001 від 19.09.2018 виник борг в сумі 55916 грн. по терміну сплати 01.10.2018. Податковий борг сплачений 29.10.2018 в сумі 19961 грн. 80 коп., та 25.10.2018 в сумі 35954 грн. 20 коп. із затримкою сплати 29 та 25 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 19.10.2018 виник борг в сумі 5254 грн. по терміну сплати 30.10.2018. Податковий борг сплачений 31.10.2018 в сумі 5254 грн., із затримкою сплати 1 календарний день.

По податковій декларації № J02001 від 17.09.2015виник борг в сумі 13906 грн. по терміну сплати 01.10.2015. Податковий борг сплачений 26.05.2017 в сумі 6281 грн. 30 коп., 28.04.2017 в сумі 3350 грн., 25.04.2017 в сумі 3710 грн, 14.04.2017 в сумі 3830 грн., 24.03.2017 в сумі 564 грн. 70 коп., із затримкою сплати 604, 576, 573, 562, 541 календарний день.

По податковій декларації № J02001 від 19.10.2015 виник борг в сумі 4868 грн. по терміну сплати 31.10.2015. Податковий борг сплачений 26.05.2017 в сумі 4868 грн., із затримкою сплати 574 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 20.07.2015 виник борг в сумі 10604 грн. по терміну сплати 31.07.2015. Податковий борг сплачений 15.12.2016 в сумі 2046 грн. 80 коп. та 24.10.2016 в сумі 8557 грн. 20 коп., із затримкою сплати 504 та 452 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 25.08.2015 виник борг в сумі 13403 грн. по терміну сплати 31.08.2015. Податковий борг сплачений 04.01.2017 в сумі 977 грн. 15 коп., 26.12.2017 в сумі 2176 грн., 21.12.2016 в сумі 242 грн. 20 коп., 15.12.2016 в сумі 1007 грн. 65 коп., із затримкою сплати 493, 484, 479 та 473 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 19.12.2014 виник борг в сумі 9309 грн. по терміну сплати 31.12.2014. Податковий борг сплачений 26.04.2016 в сумі 50 грн. 60 коп., 06.04.2016 в сумі 170 грн., 25.03.2016 в сумі 1151 грн. та 24.03.2016 в сумі 7937 грн. 40 коп., із затримкою сплати 483, 463, 451 та 450 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 14.05.2019 виник борг в сумі 11532 грн. по терміну сплати 31.05.2015. Податковий борг сплачений 23.09.2016 в сумі 1704 грн. 70 коп., 26.08.2016 в сумі 4585 грн., 26.07.2016 в сумі 2074 грн., 26.05.2016 в сумі 2055 грн. та 24.05.2016 в сумі 416 грн. 30 коп., 24.06.2016 в сумі 697 грн., із затримкою сплати 482, 454, 423, 362, 360 та 391 календарний день.

По податковій декларації № J02001 від 19.06.2015 виник борг в сумі 7880 грн. по терміну сплати 01.07.2015. Податковий борг сплачений 06.10.2016 в сумі 979 грн. 65 коп. та 23.09.2016 в сумі 6900 грн. 35 коп., із затримкою сплати 464 та 451календарний день.

По податковій декларації № J02001 від 17.02.2015 виник борг в сумі 529 грн. по терміну сплати 03.03.2015. Податковий борг сплачений 26.04.2016 в сумі 529 грн., із затримкою сплати 421 календарний день.

По податковій декларації № J02001 від 17.03.2015 виник борг в сумі 4602 грн. по терміну сплати 31.03.2015. Податковий борг сплачений 26.04.2016 в сумі 4602 грн., із затримкою сплати 391 календарний день.

По податковій декларації № J02001 від 16.04.2015 виник борг в сумі 10682 грн. по терміну сплати 01.05.2015. Податковий борг сплачений 17.05.2016 в сумі 128 грн. 85 коп. та 24.05.2016 в сумі 10553 грн. 15 коп., із затримкою сплати 383 та 390 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 17.11.2014 виник борг в сумі 3114 грн. 10 коп. по терміну сплати 01.12.2014. Податковий борг сплачений 24.12.2015 в сумі 3114 грн. 10 коп., із затримкою сплати 389 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 15.08.2014 виник борг в сумі 3975 грн. 80 коп. по терміну сплати 01.09.2014. Податковий борг сплачений 27.04.2015 в сумі 3975 грн. 80 коп., із затримкою сплати 239 календарних днів.

По податковій декларації № J02001 від 20.08.2018 виник борг в сумі 5750 грн. 55 коп. по терміну сплати 31.08.2018. Податковий борг сплачений 25.10.2018 в сумі 5750 грн. 55 коп., із затримкою сплати 56 календарних днів.

На підставі акту, ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2018, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% від суми грошового зобов`язання на суму 6117 грн. 00 коп.

Також на підставі даного акту винесене податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2018, яким зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% від суми грошового зобов`язання на суму 96520 грн. 45 коп.

Не погоджуючись з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями 17.12.2018 за №17/1 позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою, в якій просив їх скасувати.

За результатами розгляду даної скарги, рішенням Державної фіскальної служби України від 18.02.2018 за №7922/6/99-99-11-06-01-25 податкові повідомлення-рішення № та № залишені без змін, а скаргу у зазначеній частині без задоволення, а у частині оскарження податкових повідомлень-рішень № та № залишена без розгляду.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, позивачем несвоєчасно сплачено задекларовані зобов`язання, чим порушено терміни сплати.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними, оскільки такі суперечать обставинам справи та нормам матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до пп.16.1.4. п.16.1. ст.16 ПК України, (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1. ст. 54 ПК України).

Згідно з абз.1 п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п.57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок надання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом визначені у статті 203 ПК України.

Відповідно до п.203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2. ст. 203 ПК України).

Відповідно, платник податків повинен сплатити суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, зазначену таким платником податку у поданій ним податковій декларації (уточнюючому розрахунку), протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.203.1 ст.203 ПК України для подання податкової декларації.

Згідно з приписами п.126.1 ст.126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, зазначена норма в сукупності з іншими положеннями ПК України є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого ПК України строку сплати узгодженого податкового зобов`язання, незалежно від причин такого прострочення.

Як слідує з матеріалів справи, Акти камеральних перевірок базуються виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу.

Наказом Мінфіну України від 07.04.2016 р.№422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ( далі Порядок ), який зареєстровано в Мінюсті України 20.05.2016 р. №751/28881.

Цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Розділом 9 вищенаведеного Порядку визначено порядок відображення в ІКП нарахованих сум податків за податковими повідомленнями-рішеннями.

Так, відповідно до пункту 1 цього розділу, після внесення до інформаційної системи органів ДФС інформації про дату вручення податкового повідомлення-рішення облікові показники щодо нарахованих органом ДФС податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю відображаються в ІКП датою граничного строку сплати (60 календарних днів з дня вручення платнику податкового повідомлення-рішення) з використанням відповідних облікових показників (кодів операцій) та беруть участь у розрахунках.

Якщо платнику, якому сформовано податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю, не відкрито відповідну ІКП, вона відкривається автоматично за реквізитами, зазначеними у податковому повідомленні-рішенні.

Відповідно до пункту другого, інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до підсистеми, що забезпечує облік платежів, працівником структурного підрозділу органу ДФС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом 3-ох днів з дати отримання такого документа.

На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.

За результатами адміністративного або судового оскарження: при частковому скасуванні сум формується нове повідомлення-рішення на суму, що залишилась; при збільшенні донарахованої суми формується повідомлення-рішення на суму збільшення без анулювання первинного документа та вручається платнику податків (вноситься дата вручення до інформаційної системи органів ДФС та виконуються процеси, описані у главі 8 цього розділу).

У разі якщо за результатами адміністративного оскарження нарахована сума податку у повному обсязі підтверджується, та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її поновлення.

У разі якщо за результатами судового оскарження (рішення суду, прийняте по суті) нарахована сума податку у повному обсязі підтверджується, та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо поновлення такої суми.

У разі якщо за результатами судового оскарження нарахована сума у повному обсязі скасовується, то в ІКП відображення облікових показників щодо поновлення такої суми не проводиться.

Апеляційний судом встановлено, що 01.10.2013 р. до зобов`язань позивача занесено суму донарахованого ПДВ у розмірі 81366,67 грн.(код 311 донараховано основного платежу за актом перевірки поточного року)та суму штрафних санкцій по ПДВ у розмірі 20751,00 грн. (код донарахування 301 донараховано штрафні санкції за актом перевірки поточного року). Вказані суми занесені на підставі податкового повідомлення - рішення від 04.09.2013 р. №00016722/0/3404 на суму 102117,67 грн.

Вказане податкове повідомлення - рішення №00016722/0/3404 від 04.09.2013 р. було оскаржено позивачем до суду та Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2013р. по справі №813/7022/13-а частково задоволено позов та скасовано оскаржене податкове повідомлення - рішення на суму 102117, 67 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2014р. скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду та позивачу відмовлено у задоволенні позову про скасування податкового повідомлення - рішення №00016722/0/3404 від 04.09.2013р., тобто з вказаної дати податкове повідомлення - рішення стало узгодженим.

18.03.2014р. позивачем укладено Договір №22 про розстрочення грошових зобов`язань, яким була розстрочена сплата грошових зобов`язань у сумі 102117,67 грн. та визначено терміни сплати боргу, рівними частинами на протязі 2014 року.

Договір укладено на підставі Рішення №3825/25-00 від 18.03.2014р.

В подальшому, 09.12.2015р. Ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі №813/7022/13-а (876/15620/13) скасовано Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2013 р. по справі №813/7022/13-а, Постанову від 03.02.2014 р. Львівського апеляційного суду №813/7022/13-а (876/15620/13) та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2016р., задоволено позовні вимоги ТзОВ «Будівельна компанія «Український стандарт» та скасовано податкове повідомлення - рішення від 04.09.2013 року №/3404.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017р. залишено без задоволення апеляційну скаргу Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року у справі №813/7022/13-а - без змін.

Таким чином, з 09.12.2015 р. податкове повідомлення рішення від 04.09.2013р. №/3404, за яким майже рік у позивача існував борг і за яким нараховано пеню та штрафні санкції, знову стало неузгодженим. Відповідно, відповідач зобов`язаний був зменшити заборгованість із цієї дати на 102117,67 грн. а також на суми безпідставно нарахованої пені та санкцій, проте такого зроблено не було ні у 2016, ні у 2017 роках, натомість з позивача стягувалась заборгованість за вказаним податковим повідомленням рішенням та нараховувались пеня та штрафна санкції.

Крім цього, з аналізу представлених відповідачем витягів з інтегрованої картки позивача, починаючи з 2014р. можна встановити, що в ній відсутні дані щодо коригування (зменшення) донарахованого податку на додану вартість та штрафних санкцій на суму 102117,67 грн. по скасованому в судовому порядку податковому повідомленню рішенню.

Лише 09.10.2017 р. відповідачем зменшено податкові зобов`язання позивача на суми нарахованих санкцій та ПДВ по вказаному вище та оскарженому податковому повідомленню - рішенню від 04.09.2013р. у розмірі 81366,67 грн. (код 324 виключення з обліку донарахованого основного платежу за актом перевірки минулого року в зв`язку із запізненням надходження ухвали суду ) та суму штрафних санкцій по ПДВ у розмірі 20751,00 грн. (код 30N виключення з обліку штрафні санкції за актом перевірки минулих років в зв`язку із запізненням надходження ухвали суду).

Також, з інтегрованої картки платника податку слідує, що у 2018 р.- 2019 р. позивачу щомісячно до нараховують пеню і штрафні санкції, проте жодних рішень щодо таких нарахувань позивач не отримував та за що такі нараховані його не повідомлено.

Отже, з наведеного вище слідує, що податковий борг позивача виник у зв`язку із тим, що відповідач нараховував штрафні санкції та пеню за неузгодженим податковим повідомленням рішенням, оскільки не було своєчасно здійснене коригування за неузгодженим податковими повідомленням - рішенням, і всі сплачувані товариством суми ПДВ зараховувались саме на погашення неіснуючого боргу, а не на поточні, самостійно задекларовані платежі.

Що стосується посилань відповідача на несвоєчасне надходження рішення суду, то вказана обставина не може слугувати підставою для застосування до штрафних санкцій та нарахування пені.

Відповідно до вимог частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно суб`єкта господарювання носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону, тобто без обґрунтування правомірності занесення до неї тих чи інших сум, така інформація не є доказом по справі в розумінні Закону.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, апеляційний суд прийшов до висновку, що усі штрафні санкції виникли у зв`язку із тим, що відповідач не виконав вимог діючого нормативного акту щодо внесення даних про суми стягнуті за податковим повідомленням - рішення та даних про оскарження такого повідомлення рішення згідно із «Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», тобто здійснивши занесення до інтегрованої картки платника податку даних про заборгованість, відповідач не виключив ці дані коли податкове повідомлення - рішення було скасовано судом та на протязі практично двох років позивач сплачував борг та штрафи за неузгодженим податковим зобов`язанням, що призвело до того, що задекларовані податкові зобов`язання вважалися неоплаченими своєчасно.

Крім цього, апеляційний суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 114.1. статті 114 Податкового кодексу України, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Як слідує із Розрахунку штрафних санкцій, відповідач при розрахунку штрафних санкцій, а саме при визначенні кількості днів за які нараховується штрафна санкція бере період з 01.09.2014p.; 01.12.2014p.; 24.11.2015p.; 31.03.2016p., тобто штрафні санкції нараховуються за період по закінченню 1095 дня з часу виникнення права нарахування штрафної санкції (яка нараховується на несплачену чи несвоєчасно сплачену суму узгодженого податкового зобов`язання).

Отже, відповідачем здійснюється нарахування штрафних санкцій без дотримання строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме з порушенням 1095 - денного строку як граничного терміну сплати вказаного податку до бюджету.

Така ж позиція і неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема у Постанові від 12.03.2019 р. у справі №806/1770/16.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіривши оскаржені позивачем рішення відповідача, апеляційний суд вважає, що такі не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області: № від 26.10.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 10% за платежем податок на додану вартість; № від 26.10.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 20% за платежем податок на додану вартість; № від 20.11.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 10% за платежем податок на додану вартість; № від 20.11.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 20% за платежем податок на додану вартість.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Український стандарт» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4802 грн. 50 коп. (1921 грн. за подання позовної заяви + 2881 грн. 50 коп.)

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 317 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нове рішення про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Український стандарт» - задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №1.380.2019.001259 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області: № від 26.10.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 10% за платежем податок на додану вартість; № від 26.10.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 20% за платежем податок на додану вартість; № від 20.11.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 10% за платежем податок на додану вартість; № від 20.11.2018 щодо сплати штрафу в розмірі 20% за платежем податок на додану вартість.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Український стандарт» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 14640 ( чотирнадцять тисяч шістсот сорок) грн. 78 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 25.11.2019р.