Справа № П/811/157/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2019 року

м. Київ

справа №П/811/157/16

касаційне провадження №К/9901/27137/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 (суддя Дегтярьова С.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 (головуючий суддя - Баранник Н.П., судді: Суховаров А.В., Щербак А.А.) у справі № П/811/157/16 за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулось до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.12.2015 № .

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 11.04.2016 в задоволенні адміністративного позову відмовив у повному обсязі.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.06.2016 залишив постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 без змін.

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.04.2016, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме - статей 75, 78, 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статей 2, 11, 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій).

Зокрема, наголошує на тому, що своєчасність, достовірність та повнота сплати податків і зборів на час виникнення спірних правовідносин не могли бути предметом камеральної перевірки, а підлягали контролю в порядку документальної перевірки, вимоги до проведення якої встановлено статтями 78, 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, щодо повідомлення платника податків про дату початку та місце проведення такого контрольного заходу.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що органом доходів і зборів проведено камеральну перевірку податкової звітності Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» з податку на прибуток за перше півріччя 2014 року, за результатами якої складено акт від 20.11.2015 № 134/1502/03346822.

За її наслідками відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгодженої суми грошового зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток.

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.12.2015 № , згідно з яким визначено штраф у розмірі 54015,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що встановлене перевіркою порушення підприємством вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) знайшло своє підтвердження в судовому процесі.

При цьому судові інстанції відхилили посилання позивача на порушення Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області порядку проведення камеральної перевірки, оскільки за наявності не спростованого факту порушення, самі собою доводи про недотримання податковим органом процедури камеральної перевірки не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

За правилами пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин камеральна перевірка є способом здійснення податкового контролю, який проводиться в приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків або відображених у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності.

В свою чергу, метою камеральної перевірки на час виникнення спірних правовідносин є виявлення в поданій звітності та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість арифметичних та/або методологічних помилок, інших відомостей, які призвели до заниження або завищення податкових зобов`язань чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Перевірка будь-яких інших відомостей камеральною перевіркою на час виникнення спірних правовідносин не охоплювалась.

У спірній ситуації фактичною підставою для визначення позивачу штрафу згідно з оскаржуваним актом індивідуальної дії став висновок контролюючого органу про порушення Обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток.

А відтак, оскільки в контролюючого органу були відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки в листопаді 2015 року досліджувати своєчасність сплати платником узгоджених сум податкових (грошових) зобов`язань, Кіровоградська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області, здійснюючи розглядуваний контрольний захід, вийшла за межі предмету камеральної перевірки та, як наслідок, прийняла протиправне податкове повідомлення-рішення про визначення штрафу.

Відповідно до частин першої, третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За правилами ж частин першої, третьої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували (тлумачили) норму матеріального права - підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) щодо розглядуваних правовідносин, постановлені у справі рішення підлягають скасуванню, з прийняттям нового - про задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 у справі № П/811/157/16 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.12.2015 № .

Стягнути на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» витрати зі сплати судового збору в розмірі 4547,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк