Справа № 420/6356/19
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6356/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі представника позивача Чакір В.О. (за довіреністю),

розглянув в відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст. ст.268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом Одеської митниці ДФС до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови від 27.09.2019 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Одеської митниці ДФС до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за результатом розгляду якого, згідно до заяви про уточнення позову від 11.11.2019 року (а.с.37) позивач просить суд:

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2019 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щеглової Є.В. (ВП № 60161129) та стягнення з Одеської митниці ДФС виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь Одеської митниці ДФС всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає, що постановою від 27.09.2019 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Щеглової Є.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 420/5196/18, виданого 22.08.2019 року. Пунктом 3 постанови державного виконавця від 27.09.2019 року (ВП № 60161129) передбачено стягнути з боржника Одеської митниці ДФС виконавчий збір у розмірі 16692,00 грн. На думку представника позивача, постанова від 27.09.2019 року ВП № 60161129 про стягнення з Одеської митниці ДФС виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн. є протиправною, оскільки суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 27, ч. 1-3 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження». Обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття заходів примусового виконання рішень. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року у справі № 420/5196/18 задоволений адміністративний позов Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ до Одеської митниці ДФС. Суд першої інстанції визнав дії Одеської митниці ДФС незаконними, що полягають у безпідставному неповерненні власникові Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ транспортного засобу, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 0352/50000/18 від 16.02.2018 року; безпідставному утриманню на складі митниці; вимагання відшкодування витрати митниці на зберігання товарів на складі митниці, а також, вимагання сплатити штраф за фізичну особу, відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2018 року по справі № 521/10807/18 у розмірі 434 847,40 грн. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 року у справі № 420/5196/18, апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишено без задоволення. Ухвалою Верховного Суду від 09.09.2019 року у справі № 420/5196/18 відкрито касаційне провадження та одночасно зупинено виконання зазначеного рішення в частині зобов`язання Одеську митницю ДФС повернути вантажний тягач Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ. Крім цього, представник позивача вказує, що 12.08.2019 року представник компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ надав до Одеської митниці ДФС вимогу щодо негайного повернення майна вантажний тягач та ключ компанії або її представнику, до якої було надано засвідчені ним копії: постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 року у справі № 420/5196/18, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2082, видане 27.09.2011 року КДК адвокатури Одеської області, довіреність компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТ від 22.02.2018 року з апостилем, викладені турецькою та українською мовами. При цьому, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2018 року у справі № 521/10807/18 надано не було, як того вимагає п. 9.8 Порядку роботи складу митниці ДФС. Надана довіреність на представництво інтересів Компанії була видана без пава одержання присудженого майна або грошей. 27.08.2019 року представник Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТ повторно звернувся до Одеської митниці ДФС з аналогічною вимогою, до якої знову не надав копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси та довіреність не містила відомостей щодо права одержання представником присудженого майна або грошей.

Ухвалою суду від 15.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням особливостей встановлених ст. ст.268-272, 287 КАС України та призначено справу до судового розгляду на 25.11.2019 року.

18.11.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який управління вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають правилам правозастосування та не належать до задоволення. Представник відповідача зазначає, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 420/5196/18. 27.09.2019 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з Одеської митниці ДФС. 29.10.2019 року до відділу надійшов лист від боржника з повідомленням про те, що ухвалою Касаційного адміністративного суду № 420/5196/18 від 09.09.2019 року зупинено виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 року в частині задоволення позову щодо повернення Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТ або її представнику майна: транспортний засіб вантажний тягач «Mercedes-Benz» д/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 кузов НОМЕР_3 , з техпаспортом НОМЕР_4 та ключем. Таким чином, рішення не виконується. Представник відповідача зазначає, що у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», пред`явлення виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження вже означає примусове виконання. Законом чітко визначено стягнення виконавчого збору одразу з відкриттям виконавчого провадження, винесення постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком державного виконавця.

25.11.2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, з огляду на яку позивач не погоджується з правовою позицією відповідача щодо стягнення виконавчого збору при відсутності фактичного виконання судового рішення. Крім того, позивач вказує, що оскільки ухвалою Верховного Суду було зупинено виконання рішення першої та другої інстанції відповідач протиправно відкрив виконавче провадження.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач до судового засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши представника позивача, дослідив докази наявні в матеріалах судової справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року по справі № 420/5196/18 адміністративний позов Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ задоволено.

Дії Одеської митниці Державної фіскальної служби України, що полягають у безпідставному неповерненні власникові Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ, код НОМЕР_5 транспортного засобу, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0352/50000/18 від 16.02.2018 р., а саме вантажного тягача MERCEDES-BENZ, д/н 34 НОМЕР_6 / НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , з техпаспортом НОМЕР_4 та ключем; його безпідставному утриманню на складі Митниці; вимагання відшкодувати витрати Митниці на зберігання товарів на складі Митниці, а також вимагання сплатити штраф за фізичну особу, відповідно до постанови Малиновського районного суду від 04.07.2018 р. по справі №521/10807/18 у розмірі 434 847,40 грн. визнано незаконними.

Повернуто Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ код або її представнику майно, яке незаконно утримується Одеською митницею Державної фіскальної служби України, код , а саме: транспортний засіб вантажний тягач MERCEDES-BENZ д/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 кузов № НОМЕР_3 , з техпаспортом НОМЕР_4 (свідоцтво про право власності) та ключ без відшкодування будь-яких витрат Митниці на зберігання товарів на складі Митниці та без сплати штрафу відповідно до постанови Малиновського районного суду від 04.07.2018 р. по справі №521/10807/18 у розмірі 434 847,40 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці ДФС на користь Компанії «МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ» судовий збір у розмірі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири),00 грн. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 року у справі № 420/5196/18 апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року, прийнятого у відкритому судовому засіданні (суддя Бойко О.Я.) у справі за позовом Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ до Одеської митниці ДФС про визнання протиправних дій та зобов`язання повернути майно залишено без змін.

22.08.2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/5196/18 про повернення Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ код або її представнику майно, яке незаконно утримується Одеською митницею Державної фіскальної служби України, код , а саме: транспортний засіб вантажний тягач MERCEDES-BENZ д/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 кузов № НОМЕР_3 , з техпаспортом НОМЕР_4 (свідоцтво про право власності) та ключ без відшкодування будь-яких витрат Митниці на зберігання товарів на складі Митниці та без сплати штрафу відповідно до постанови Малиновського районного суду від 04.07.2018 р. по справі №521/10807/18 у розмірі 434 847,40 грн.

26.09.2019 року на адресу відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області надійшла заява представника Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ про примусове виконання виконавчого листа № 420/5196/18 від 22.08.2019 року.

27.09.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щегловою Є.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60161129 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду № 420/5196/18, виданим 22.08.2019 року про повернення Компанії МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ код НОМЕР_5 або її представнику майно, яке незаконно утримується Одеською митницею Державної фіскальної служби України, код , а саме: транспортний засіб вантажний тягач MERCEDES-BENZ д/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 кузов № НОМЕР_3 , з техпаспортом НОМЕР_4 (свідоцтво про право власності) та ключ без відшкодування будь-яких витрат Митниці на зберігання товарів на складі Митниці та без сплати штрафу відповідно до постанови Малиновського районного суду від 04.07.2018 р. по справі №521/10807/18 у розмірі 434 847,40 грн.

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 16692,00 грн.

27.09.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щегловою Є.В., винесено постанову ВП № 60161129 про стягнення з Одеської митниці ДФС виконавчого збору.

При цьому, 09.09.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду винесено ухвалу у справі № 420/5196/18 про, відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Одеської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019.

Зупинено виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 в частині задоволення позову щодо повернення Компанії «МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ» або її представнику майна: транспортний засіб - вантажний тягач "MERCEDES-BENZ" Д/Н НОМЕР_1 / НОМЕР_7 RA1164 кузов № НОМЕР_3 , з техпаспортом НОМЕР_8 та ключем.

Про вказану обставину Одеська митниця ДФС повідомила Управління ДВСГТУЮ в Одеській області листом № 2196/11/15-70-10-08 від 23.10.2019 року, який надійшов на адресу управління 29.10.2019 року та згідно до ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження може бути зупинено, при наявності відповідної заяви боржника.

Судом встановлено, що в виконавчому проваджені відсутня заява позивача щодо зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Тобто, з огляду на наведені положення ЗУ «Про виконавче провадження», зупинення виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лсит не є підставою для повернення вказаного виконавчого документа стягувачу.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Таким чином, примусове виконання рішення суду за приписами вказаного Закону розпочинається прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону України Про виконавче провадження, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно абз. 1 ч. 4 ст.27 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч.9 ст.27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.40 Закону України Про виконавче провадження, у разі, зокрема, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених у т.ч. пунктом 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012року за №489/20802, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Отже, проаналізувавши положення статей 26, 27 Закону України Про виконавче провадження в аспекті спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка належить до стягнення.

Вирішуючи спір, суд також враховує правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду здійснений у постанові від 07.03.2018 року у справі №750/7624/17 про те, що ч. 3 ст. 27 Закону №1404-VІІІ прямо передбачає обов`язок боржника сплати виконавчого збору при примусовому виконанні рішення, тобто незалежно від провадження державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення.

Суд зазначає, що державним виконавцем відповідно до вимог ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові про відкриття виконавчого провадження, а саме: в пункті 3 постанови, зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 16692, 00 грн., та 27.09.2019 року відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 статті 27 Закону, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692,00 грн. (чотири мінімальних розміри заробітної плати).

Таким чином, суд робить висновок, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 420/5196/18, виданого 22.08.2019 року та стягнення з Одеської митниці ДФС виконавчого збору є правомірними та законними.

Зупинення у відповідності до ухвали Верховного Суду від 09.09.2019 року у справі № 420/5196/18 виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 в частині задоволення позову щодо повернення Компанії «МЕ-ТОЛ ТУРІЗМ ІНШААТ НАКЛІЄ ВЕ ДИШ ТІДЖАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ» або її представнику майна, з огляду на приписи ЗУ «Про виконавче провадження», не перешкоджає відкриттю виконавчого провадження за виданим на підставі вказаних рішень виконавчим листом.

При цьому, на думку суду, наявність вказаної ухвали є перешкодою для вчинення виконавцем заходів щодо примусового виконання виконавчого листа № 420/5196/18 від 22.08.2019 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 243, 245, 246, 250, 263, 268-272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Одеської митниці ДФС до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови від 27.09.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Позивач Одеська митниця ДФС (вул. Гайдара, буд. 21А, м. Одеса, 65078, ).

Відповідач - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65072, ).

Повний текст рішення суду складений та підписаний судом 25.11.2019 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.