Справа № 640/9875/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 листопада 2019 року № 640/9875/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України (надалі - позивач), адреса: 03143, місто Київ, вул. Заболотного, буд. 150 до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач), адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, буд. 8 у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо нереєстрації 20.12.2018 р. податкової накладної Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України від 30.11.2018 р. № 251 в Єдиному реєстрі податкових накладних як такої, що подана з перевищенням суми податку на додану вартість, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України від 30.11.2018 р. № 251 датою її подання до Державної фіскальної служби України 20.12.2018 р.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 р. позовна заява залишена без руху та останньому надано строк для усунення виявлених судом недоліків (відсутність власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та неподання позивачем до позовної заяви документу про сплату судового збору).

21.06.2019 р. засобами поштового зв`язку представником позивача направлено заяву про усунення недоліків позовної заяви разом з оригіналом документу про сплату судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом майнового характеру у розмірі 1 921,00 грн. та власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Тобто недоліки, зазначені в ухвалі суду, усунені позивачем в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.07.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень.

У відзиві на позовну заяву відповідач з позовними вимогами не погоджується та вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12.02.2019 р. відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) позивача за 2017-2018 роки.

За результатами перевірки складено Акт про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ІМБГ НАН України (ПН - 5417101) за 2017-2018 року № 1469/26-15-12-06/-165417101 від 12.02.201 р. (надалі - Акт).

Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за 2017-2018 року в ЄРПН, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (надалі - ПК України):

- податкова накладна № 223 від 30.10.2018 р., зареєстрована позивачем 19.11.2018 р., порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 4 дні, сума ПДВ 131 205,96 грн., розмір штрафу 10%;

- податкова накладна № 733 від 31.12.2018 р., зареєстрована позивачем 16.01.2019 р., порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 1 день, сума ПДВ 61 127, 63 грн., розмір штрафу 10%;

- податкова накладна № 251 від 30.11.2018 р., зареєстрована позивачем 23.01.2019 р., порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 39 днів, сума ПДВ 930 335,58 грн., розмір штрафу 30%;

- податкова накладна № 199 від 30.09.2018 р., зареєстрована позивачем 22.10.2018 р., порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 7 днів, сума ПДВ 96 865,06 грн., розмір штрафу 10%.

На підставі висновків, викладених в Акті, відповідачем винесено податкове повідомлення рішення № від 11.03.2019 р. (надалі - ППР) щодо застосування штрафу в розмірі 308 020, 54 грн.

Перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, визначених п. 201.10 ст. 201 та згідно п. 120.1. ст. 120 ПК України.

За затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 289 198,65 грн., застосовано штраф в розмірі 10% в сумі 28 919, 87 грн.

За затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 930 335, 58 грн., застосовано штраф в розмірі 30% в сумі 279 100,67 грн.

Загальна сума штрафу складає 308 020,54 грн.

15.12.2018 р. позивач направив відповідачу на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 250 від 15.12.2018 р.

Згідно з квитанцією від 15.12.2018 р. 23.21. податкову накладну № 250 від 15.12.2018 р. прийнято.

Оскільки податкова накладна № 250 від 15.12.2018 р. складена позивачем за операцією з постачання товарів / послуг із зазначенням іншої дати, ніж дата виникнення «першої події» за такою операцією є такою, що зайво складена.

17.12.2018 р. позивач виявив факт зазначення неправильної дати в зареєстрованій в ЄРПН податковій накладній № 250 від 15.12.2018 р., склав «відємний» розрахунок коригування до зазначеної податкової накладної.

Позивач підготував податкову накладну № 251 із зазначенням вірної дати виникнення «першої події» за такою операцією від 30.11.2018 р.

При оформленні корегованої податкової накладної № 250 від 15.12.2018 р. позивач припустився помилки.

У зв`язку із виявленням помилок, корегована податкова накладна № 250 від 15.12.2018 р. була прийнята та зареєстрована 19.12.2018 р. 0 20:39, а не раніше коли направлялась 17.12.2018 р., 18.12.2018 р.

Позивач на одну і ту саму операцію 18.12.2018 р. направляв для реєстрації в ЄРПН правильну податкову накладну № 251 від 30.11.2018 р. та кореговану податкову накладну № 250 від 15.12.2018 р., як «Зайво складену (ним)»,

Позивач підготував податкову накладну № 251 від 30.11.2018 р., що надіслана для реєстрації в ЄРПН 18.12.2018 р. розуміючи, що складання та реєстрація в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної № 250 від 15.12.2018 р., визнаної позивачем як «зайво складена», не позбавляє позивача обов`язку скласти податкову накладну за операцією з постачання товарів / послуг із зазначенням у такій податковій накладній дати складання, що відповідає даті настання «першої події» за такою операцією.

Податкова накладна № 251 від 30.11.2018 р., надіслана для реєстрації в ЄРПН 18.12.2018 р., не прийнята з наступних підстав - сума ПДВ в документі (927 454,46 грн.) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування - 464 709,54 грн.

В ЄРПН 19.12.2018 р. 20:39 зареєстрована корегована податкова накладна № 250 від 15.12.2018 р.

19.12.2018 р. 21:10 Позивач направив запит № 1913358 з метою отримання даних системи електронного адміністрування ПДВ щодо суми ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригування, після реєстрації корегованої податкової накладної № 250 від 15.12.2018 р.

В отриманому витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН з системи електронного адміністрування ПДВ № 1913358 зазначено, що сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та / або розрахунки коригування в ЄРПН складає 1 295 464,63 грн.

Тому податкова накладна № 251 від 30.11.2018 р. в чергове надіслана для реєстрації в ЄРПН 20.12.2018 р., враховуючи зазначені обставини, підлягала реєстрації саме 20.12.2018 р.

Згідно з квитанцією від 20.12.2018 р. податкову накладну № 251 від 30.11.2018 р. не прийнято. При необхідності виправте документ та надішліть його знову. Виявлені помилки: «Документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі (936 167, 25 грн.) не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування (365 127, 63 грн.).

20.12.2018 р. позивач направив запит № 20133658 з метою отримання даних системи електронного адміністрування ПДВ.

У отриманому 20.12.2018 р. 10:57, як в усіх наступних, витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та /або розрахунки коригування в ЄРПН з системи електронного адміністрування ПДВ № 20133665 зазначено, що сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН 365 127,63 реєстраційний номер документа, відповідно до якого відбулися останні зміни перевищення 11.2018 з датою реєстрації 20.12.2018 р.

У зв`язку із цим, податкова накладна № 251 від 30.11.2018 р. була зареєстрована позивачем 21.01.2019 р.

28.02.2019 р. позивач подав до відділу камеральних перевірок податкової звітності з ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у м. Києві пояснення - заперечення до акту № 1469/26-15-12-06/-16541701 від 12.02.2019 р. № 109/187-23, у яких детально пояснив ситуацію, вказав на наявність помилки в системі та наполягав на її виправленні. За результатами розгляду зазначеного пояснення - заперечення висновки до Акту ГУ ДФС у м. Києві залишено без змін.

22.03.2019 р. позивач направив відповідачу скаргу на податкове повідомлення - рішення № від 11.03.2019 р., яка рішенням відповідача про результати розгляду скарги № 23293/6/99-99-11-06-01-25 від 21.05.2019 р. залишена без задоволення, а ППР без змін.

Вважаючи, що позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних не в порядку та не з підстав, передбачених законом. Позивач зазначає, що відповідач не вказав, чому податкова накладна № 251 від 30.11.2018 р., що надіслана для реєстрації в ЄРПН 20.12.2018 р., не підлягала реєстрації з урахуванням що сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН у зв`язку із коригуванням підлягала відновленню. У зв`язку із цим, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач не зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 251 від 30.11.2018 р. у зв`язку із чим оскаржив такі дії відповідача до суду.

Щодо таких дій відповідача позивач у своєму позові посилається на наступні норми права.

Згідно п.14.1.60 п. 14.1. ст. 14 ПК України ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п.20.1. ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний у встановлені термін скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Порядок ведення ЄРПН та Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється КМУ . Платниками податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно п.11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України з 01.02.2015 р. реєстрації в ЄРПН підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування по податкових накладних незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та / або розрахунок коригування в ЄРПН, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до 2001.3 ст. 2001 цього Кодексу.

Так, згідно з п. 2001.1 ст. 2001 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі пдатників податку:

- суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою:

еНакл = еНаклОтр + еМитн + еПопРах + еОвердрафт - еНаклВид - еВідшкод - еПеревищ.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників S НаклОтр та S НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників S НаклОтр, S НаклВид та S Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми S Накл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 341 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

На виконання приписів ст. 2001 ПК України Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» затверджено Порядок електронного адміністрування ПДВ, яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків (надалі - Порядок № 569).

Аналізуючи зміст Порядку № 569, позивач робить висновок, що відповідач автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН. Таке обчислення реєстраційної суми здійснюється щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули, визначеної п. 20013 ст. 2001 ПК України (еНакл = еНаклОтр + еМитн + еПопРах + еОвердрафт - еНаклВид - еВідшкод - еПеревищ).

Також позивач зазначає, що платник податку має право отримувати у відповідача інформацію про стан свого електронного рахунку (в тому числі додаткових електронних рахунків), а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та / або розрахунки коригування в ЄРПН.

Крім цього, позивач зауважує, що з аналізу наведених ним приписів законодавства слідує, що реєстрація податкових накладних в ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою їх виписки, проте, якщо сума на такому рахунку є меншою, ніж сума податку в податкові накладній, яку платник повинен зареєструвати в ЄРПН, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. При цьому система електронного адміністрування податку на додану вартість працює в автоматичному режимі.

Відповідно до п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 (надалі - Порядок № 1246) податкова накладна та / або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та /або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абз. 10) , або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням всуду (п. 20 Порядку № 1246).

Пунктом 49.13 ст. 49 ПК України встановлено, що у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

У своєму відзиві на адміністративний позов відповідач заперечує позовні вимоги позивача наступними аргументами та нормами чинного законодавства України.

Відповідач зазначає, що процедура зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН з наступним прийняттям рішення про їх реєстрацію / відмову у реєстрації регламентована ПК України та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (надалі - Порядок № 117) і майже повністю наводить у відзиві його текст, не роблячи при цьому правових висновків щодо його застосування у спорі, що виник.

Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України 201.16. реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, відповідач звертає увагу на те, що Законом України від 07.12.2017 р. № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» внесено зміни в порядок роботи системи блокування податкових накладних, а саме виключено п. 74.2 ст. 74 ПК України.

Крім цього, відповідач зазначає, що п. 14. Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України та квитанції № 1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН визначено, що податкова накладна № 251 від 30.11.2018 р. зареєстрована в ЄРПН за № 308549498 датою 23.01.2019 р. час 12:37:22 год. З цього відповідач робить висновок, що податкова накладна зареєстрована датою подання платником до автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

НОРМИ ПРАВА ТА ПОЗИЦІЯ СУДУ

І. Щодо правомірності прийняття відповідачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, визначаються положеннями ПК України.

Пунктом 201.1. статті 201 ПК України, встановлений обов`язок платника скласти на дату виникнення податкових зобов`язань податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 14.1.60 ст. 14 ПК України встановлено, що ЄРПН є реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Порядок ведення ЄРПН затверджений Порядком № 1246.

Пункт 201.16 статті 201 ПК України передбачає, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 12, 13 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться їх перевірки, після чого формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 17 цього порядку передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Пунктом 3 Порядку № 117 визначений перелік ознак за якими перевіряються податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації.

Пунктом 5 Порядку № 117 передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, або податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості платника податку, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (пункти 6, 7 Порядку № 117).

Згідно п. 12 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно зУКТЗЕД/ послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (Пункт13 Порядку № 117)

Згідно п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування визначено: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно допідпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Пунктом 20 Порядку № 117 передбачено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у тому числі, в день настання однієї набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Положеннями п. 201.16 ПК України, Порядку № 1246 та Порядку № 117 передбачено право контролюючого органу прийняти рішення про відмову в реєстрації податкових накладної після зупинення їх реєстрації. Водночас, положення наведених нормативно-правових актів передбачають, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань контролюючий орган має повідомити платника податків про необхідність надання документів чи пояснень задля подальшої реєстрації податкових накладних чи розрахунків коригувань, реєстрацію яких зупинено.

Відповідач є суб`єктом владних повноважень у розумінні положень КАС України, мають спеціальну правосуб`єктність. Згідно ч.2. ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Натомість, згідно матеріалів справи, відповідач при прийняті рішення про зупинення реєстрації податкової накладної № 251 від 30.11.2019 р. не витребував у позивача а ні документи, необхідні для реєстрації податкової накладної, а ні відповідні пояснення щодо її оформлення з помилками.

Не дивлячись на це, 28.02.2019 р. позивач подав до відділу камеральних перевірок податкової звітності з ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у м. Києві пояснення - заперечення до акту № 1469/26-15-12-06/-16541701 від 12.02.2019 р. № 109/187-23, у яких детально пояснив ситуацію, вказав на наявність помилки в системі та наполягав на її виправленні.

Оскільки квитанція про відмову в реєстрації податкової накладної № 251 від 30.11.2018 р. не містить вимоги про надання позивачем документі, необхідних для її реєстрації та пояснень, то такі дії відповідача щодо відмови у реєстрації податкової накладної є неправомірними та здійснені за відсутності на те правових підстав.

ІІ. Щодо процедури розгляду матеріалів, поданих платником податку до контролюючого органу судом встановлено наступне.

У пунктах 18-21 Порядку № 117 передбачено: що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Згідно з п. 2 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженого 13.06.2017 р. наказом Міністерства фінансів України № 566 (надалі - Порядок № 566) роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації), комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Як зазначено у пункті 18 Порядку № 566 роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Відповідачем не надано до суду доказів додержання вимог пункту 21 Порядку 566 щодо роботи комісії, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, пункту 18 Порядку № 566 роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.

Крім цього, згідно п.19 Порядку № 566 протокол засідання Комісії повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті Комісією рішення.

У п.17 Порядку № 566, зокрема, зазначено, що під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні. Забезпечення обліку матеріалів роботи комісії контролюючого органу покладається на секретаря такої комісії. …"

Відповідачем не надано до суду копію протоколу засідання Комісії під час прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 251 від 30.11.2018 р. в ЄРПН.

Відтак, відповідачем документально не доведено додержання процедури розгляду матеріалів.

ІІІ. Щодо показника загальної суми перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданій податкові накладній суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України складовою формули, що визначає суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування (надалі - реєстраційна сума) в ЄРПН, є показник УПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН.

Зазначений показник визначається як різниця між: сумами податкових зобов`язань за операціями з постачання товарів (послуг) та отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України, та їх подальшого коригування згідно зі ст. 192 ПК України, задекларованими платником у податкових деклараціях з ПДВ з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, та сумами податку, зазначеними платником податку в податкових накладних, що складені за такими операціями (в тому числі податкових накладних, які не видаються отримувачу, а також складених під час отримання послуг від нерезидента, місцем постачання яких визначено митну територію України), та розрахунках коригування до них, зареєстрованих у ЄРПН.

Показник УПеревищ розраховується автоматично після прийняття звітності від платника податку, реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та при обрахунку позитивного значення вказаного показника на таке значення зменшується реєстраційна сума такого платника.

Отже, причинами виникнення показника УПеревищ є:

нереєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування;

порушення вимог ст. 187, п. 192.1 ст. 192 ПК України при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ;

помилки платників при включенні до декларації з ПДВ розрахунків коригування на зменшення податкових зобов`язань з ПДВ, зареєстрованих із запізненням (виключення в періоді складання, а не реєстрації, та навпаки) (підлягає виявленню і коригуванню згідно із запитами за формою (додаток № 1 до цього листа).

Слід зазначити, що Законом України від 21.12.2016 р. № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» ст. 2001 ПК України доповнено пунктом 2001.9 такого змісту: «Якщо у платника податку загальна сума податкових зобов`язань, зазначених ним у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, перевищує суму податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних і розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН (УПеревищ), а сума, визначена п. 2001.3 ст. 2001 цього Кодексу (УНакл), є недостатньою для реєстрації таким платником податкової накладної або розрахунку коригування до такої податкової накладної за звітні періоди виникнення такого перевищення, платник податку має право зареєструвати податкову накладну або розрахунок коригування в ЄРПН на суму податку, що дорівнює значенню показника УПеревищ, зменшеного на суму задекларованих до сплати податкових зобов`язань за періоди починаючи з 01.07.2015 р. (включаючи податкові зобов`язання, які були сплачені платником податку, та податкові зобов`язання, які не були сплачені платником податку) та збільшеного на значення показника УПопРах незалежно від значення показника УНакл, визначеного відповідно до п. 2001.3 цієї статті.

Платник податку має право зареєструвати в порядку, визначеному абзацом першим цього пункту, тільки податкові накладні за звітні періоди, в яких виникло перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН (УПеревищ)».

У зв`язку з цим ДФС було доопрацьовано програмне забезпечення СЕА ПДВ в частині обрахунку показника УПеревищ, який обраховується за кожний звітний період окремо, а також прийнято лист від 11.01.2018р. № 968/7/99-99-12-03-01-17 «Щодо проведення роз`яснювальної роботи».

Згідно зазначеного листа основною причиною оскарження показника SПеревищ є допущені платниками методологічні помилки при заповненні та поданні податкової звітності з ПДВ. Такі помилки підлягають виявленню та опрацюванню під час проведення камеральних перевірок.

У листі ДФС наголошує, що показник SПеревищ розраховується виключно на підставі даних податкової звітності з ПДВ та ЄРПН, а отже, підстави, які призвели до виникнення такого показника, підлягають аналізу у контролюючому органі за місцем податкового обліку.

З огляду на викладене, ДФС цим листом зобов`язало під особисту відповідальність начальників ГУ ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС: припинити переадресації платників до ДФС з приводу обрахунку показника SПеревищ та у першу чергу аналізувати причини його обрахунку за місцем обліку платника, а в разі встановлення технічних помилок звертатись до ДФС із запитом щодо виправлення помилок за відповідною формою та організувати проведення роз`яснювальної роботи з платниками в частині алгоритму обрахунку показника SПеревищ в СЕА з урахуванням змін, внесених до програмного забезпечення, а також забезпечити контроль за якістю проведення камеральних перевірок податкової звітності з податку на додану вартість.

Натомість, замість вжиття зазначених заходів відповідач безпідставно відмовляє позивачу у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 251 від 30.11.2018 р.

VI. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 28 Порядку № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідача правових підстав для зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у такій реєстрації, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 251 від 30.11.2018 р.

Відповідно до ч.2. ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що рішення про відмову відповідача в реєстрації податкової накладної в ЄРПН є протиправним, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнати протиправними дій відповідача щодо нереєстрації 20.12.2018 р. податкової накладної позивача № 251 від 30.11.2018 р. та зобов`язання відповідача зареєструвати в ЄРПН зазначену податкову накладну.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України до Державної фіскальної служби України задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо нереєстрації 20.12.2018 р. податкової накладної Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України від 30.11.2018 р. № 251 в Єдиному реєстрі податкових накладних як такої, що подана з перевищенням суми податку на додану вартість, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні.

3.Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України від 30.11.2018 р. № 251 датою їх подання до Державної фіскальної служби України 20.12.2018 р.

4. Стягнути на користь Інституту молекулярної біології і генетики Національної академії наук України (03143, місто Київ, вул. Заболотного, буд. 150, ідентифікаційний код 05417101) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань з Державної фіскальної служби України (адреса: 04053, місто Київ, Львівська площа, буд. 8, ідентифікаційний код 39292197).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова