Справа № 280/88/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 листопада 2019 року Справа № 280/88/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Серебрянніковій О.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СРК КАСКАД» (юридична адреса: 69001, м. Запоріжжя, вул. Л.Жаботинського, буд. 3, оф. 12, )

до - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СРК КАСКАД» (далі по тексту позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач) в якому позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення:

-№ від 29.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання за основним платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 213 024, 00 грн та штрафні (фінансові) санкції в сумі 53 526,00 грн,

-№ від 26.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 28 107,82 грн, штрафні санкції в сумі 19719,80 грн, пені в сумі 10 186,84 грн;

-№ від 26.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 2 296,12 грн, штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 1 606, 75 грн, пені в сумі 825, 28 грн, прийняті Відповідачем, за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СРК КАСКАД» з питань дотримання вимог податкового законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску з 21.11.2014 по 30.06.2018 на підставі акта від 16.10.2018 № 616/08-01-14-01/39505199 (далі за тексом акт перевірки).

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ревізором під час перевірки застосовано формальний підхід до встановлення дійсних обставин у справі, а також ним проігноровано первинну бухгалтерську документацію, надану позивачем. Вказує, що підприємством не було допущено порушень податкового законодавства, зафіксованих вищевказаним актом, господарські операції з контрагентом мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках. Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період 01.01.2015 по 30.06.2018 встановлено його заниження всього у сумі 213 024 грн за півріччя 2018 року на суму 213 024 грн. Зі змісту акта перевірки можна дійти висновку, що ревізорами безпідставно не враховано 4 попередні калькуляції вартості виробництва продукції, а саме: № КА-0000014 від 13 квітня 2018 року «Елементи опалубки металевої з кріпленням»; № КА-0000010 від 13 квітня 2018 року «Каркас металевий»; № КА-0000030 від 10 травня 2018 року «Металоконструкції індивідуальні; № КА-0000038 від 15 червня 2018 року «металоконструкції індивідуальні». При цьому, ТОВ «СРК КАСКАД» надані як самі попередні калькуляції на вартості виробництва зазначених товарів, матеріальні звіти під виробництво вказаної продукції, оборотно-сальдові відомості щодо обліку виготовленої продукції, її зберігання та реалізації, так і всі первинні бухгалтерські документи щодо придбання матеріалів для виготовлення зазначеної продукції, включаючи договори на придбання сировини та матеріалів, видаткові накладні, платіжні документи на підтвердження розрахунків з підприємствами-постачальниками матеріалів. Крім цього, ТОВ «СРК КАСКАД» до перевірки були надані договори на поставку виготовлених товарів згідно із зазначеними попередніми калькуляціями, а також інші документи: видаткові накладні, податкові накладні, документи на підтвердження розрахунків між підприємствами-покупцями продукції та ТОВ «СРК КАСКАД». Ревізорами проаналізовані всі надані до перевірки документи, жодної невідповідності зазначених в документах бухгалтерського обліку даних, або будь-яких порушень не виявлено. В той же час, в акті перевірки без жодного обґрунтування ревізори дійшли до протиправного на думку Позивача висновку, про те, що ТОВ «СРК КАСКАД» занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 213 024,00 грн, у т. ч. по періодам: за півріччя 2018 року на суму 213 024,00 грн.

Також, позивач не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями, яким донараховано податок на доходи фізичних осіб № від 26.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 28 107,82 грн, штрафні санкції в сумі 19719,80 грн, пені в сумі 10 186,84 грн - № від 26.10.2018, яке обґрунтоване тим, що ТОВ «СРК КАСКАД» не виконані функції податкового агента при виплаті оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага за ознакою «126», що є порушенням п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-№-VI (із змінами та доповненнями) з податку на доходи з фізичних осіб у розмірі 17 424,00 грн. Зазначене порушення виникло у зв`язку з тим, що на думку ревізорів відносини за договорами цивільно-правового характеру регулюються Цивільним Кодексом України, на них не поширюються норми Кодексу законів про працю України, зокрема ст. 121, якою встановлено, що на відшкодування витрат й одержання інших компенсацій у зв`язку зі службовими відрядженнями мають право саме працівники підприємства. Також ТОВ «СРК КАСКАД» не виконані функції податкового агента при виплаті оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага за ознакою «126», що є порушенням п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. п.167.1 ст.167, п. 164.5 ст. 164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-№-VI (із змінами та доповненнями) з податку на доходи з фізичних осіб, а саме допустило порушення щодо не нарахування, не утримання та не перерахування до бюджету в 2015-2016 роках податку з доходів фізичних осіб у сумі 10 683, 82 грн з доходу в сумі 56 274, 84 грн, яке виникло в результаті того, що працівники підприємства придбавали товари не за рахунок попередньо виданих працедавцем коштів під звіт, а за рахунок власних коштів. Позивач вважає, що зазначені в акті перевірки стосовно заниження податку на доходи з фізичних осіб в сумі 28 107, 82 грн суперечить фактичним обставинам справи та чинному законодавству з питань оподаткування та посилається на Лист ДПА України від 13.12.2004 № 11258/6/17-3116 та зазначає, що при виплаті коштів, використаних у відрядженні працівниками, які працювали відповідно до цивільно-правових договорів, жодного порушення не допустило. З вищевикладених підстав вважає необґрунтованим встановлення порушення ТОВ «СРК КАСКАД» п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-№-VI (із змінами та доповненнями), занижено військовий збір за період 2015-2016 роки у розмірі 2 296,12 грн та відповідно вважає протиправним податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 2 296,12 грн, штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 606, 75 грн, пені в сумі 825, 28 грн, прийняті Відповідачем. Таким чином, позивач вважає висновки органу ДФС про заниження товариством податку на доходи з фізичних осіб в сумі 28 107, 82 грн грн та визначення зобов`язання зі сплати військового збору в сумі 2 296,12 грн є безпідставними, оскільки товариство не є податковим агентом стосовно утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб у даному випадку.

Ухвалою суду від 14.01.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 14.02.2019 о/об 09 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 14.02.2019 відкладено підготовче засідання на 11.03.2019 о/об 16 год. 00 хв.

11.03.2019 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №9498) поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає наступне. За результатами перевірки проведеної контролюючим органом, встановлені порушення ТОВ «СРК КАСКАД» п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 213 024,00 грн, п. 1.2, п. 3.2, п. 3.3, п. 3.4, п. 3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 2 кв. 2016 року, порушення п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України від занижено податкові зобов`язання за 2015-2016 роки з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 28 107, 82 грн, та п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, занижено військовий збір за період 2015-2016 роки у розмірі 2 296,12 грн та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 11.03.2019 зупинено провадження по справі для примирення сторін до 17.04.2019 о/об 16 год. 00 хв.

17.04.2019 від представника позивача через канцелярію суду (вх. №15279) подана відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 17.04.2019 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 17.04.2019 о/об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 17.04.2019 зупинено провадження для примирення сторін до 03.06.2019 о/об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 03.06.2019 продовжено процесуальний строк зупинення провадження по справі для примирення сторін до 20.08.2019 о/об 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 20.08.2019 продовжено процесуальний строк зупинення провадження по справі для примирення сторін до 25.11.2019 о/об 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 25.11.2019 за клопотанням сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25.11.2019 о/об 12 год. 00 хв.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності у письмовому провадженні.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у порядку письмового провадження, проти позову заперечує.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ТОВ «СРК КАСКАД» (код за ) є юридичною особою, яка зареєстрована 21.11.2014, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У період з 18.09.2018 по 07.10.2018 (з урахуванням терміну продовження) на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 07.09.2018 № 3087 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «СРК КАСКАД» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску з 21.11.2014 по 30.06.2018.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 16.10.2018 № 616/08-01-14-01/39505199.

За результатами перевірки встановлені порушення ТОВ «СРК КАСКАД»:

- п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 213 024,00 грн, у т. ч. по періодам: за півріччя 2018 року на суму 213 024,00 грн;

- п. 1.2, п. 3.2, п. 3.3, п. 3.4, п. 3.5 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 2 кв. 2016 року, а саме подання з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, що призвели до зміни платника податку;

- п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-№-VI (із змінами та доповненнями), занижено податкові зобов`язання за 2015-2016 роки з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 28 107, 82 грн, у тому числі: у жовтні 2015 року 2437,77 грн; у листопаді 2015 року 568,73 грн; у грудні 2015 року 3949,42 грн; у січні 2016 року 2945,01 грн; у лютому 2016 року 782,89 грн; у травні 2016 року 10296,00 грн; у червні 2016 року 7128,00 грн;

- п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-№-VI (із змінами та доповненнями), занижено військовий збір за період 2015-2016 роки у розмірі 2 296,12 грн, у тому числі: у жовтні 2015 року 206,59 грн; у листопаді 2015 року 48,20 грн; у грудні 2015 року 334,70 грн; у січні 2016 року 201,16 грн; у лютому 2016 року 53,48 грн; у травні 2016 року 594,00 грн; у червні 2016 року 858,00 грн».

Далі, за результатами перевірки на підставі акту перевірки Відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 29.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання за основним платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 213 024, 00 грн та штрафні (фінансові) санкції в сумі 53 526,00 грн,

- № від 26.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 28 107,82 грн, штрафні санкції в сумі 19719,80 грн, пені в сумі 10 186,84 грн;

-№ від 26.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 2 296,12 грн, штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 1 606, 75 грн.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання його протиправним та скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваних рішень, між сторонами відсутній.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

У відповідності до пункту 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Згідно з інформаційним листом Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини:

- рух активів у процесі здійснення господарської операції.

- установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції.

- установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на врахування витрат, понесених у зв`язку із здійсненням цих господарських операцій при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та сум податку на додану вартість при визначенні об`єкта оподаткування податком на додану вартість; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Доводи ж податкового органу про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на віднесення певних витрат до складу валових витрат з податку на прибуток чи віднесення до складу податкового кредиту певних сум податку на додану вартість.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

За змістом статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як встановлено з матеріалів справи, перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період 01.01.2015 по 30.06.2018 встановлено його заниження всього у сумі 213 024,00 грн, у т. ч. по періодам: за півріччя 2018 року на суму 213 024 грн. Зазначений висновок зроблено з тих підстав, що ТОВ «СРК КАСКАД» не надало до перевірки калькуляції вартості виробництва продукції, а саме: № КА-0000014 від 13 квітня 2018 року «Елементи опалубки металевої з кріпленням»; № КА-0000010 від 13 квітня 2018 року «Каркас металевий»; № КА-0000030 від 10 травня 2018 року «Металоконструкції індивідуальні; № КА-0000038 від 15 червня 2018 року «металоконструкції індивідуальні». При цьому, судом встановлено, що відповідно до додатку № 9 акту перевірки (Перелік калькуляцій виготовленої продукції за півріччя 2018 року) вказані калькуляції перелічені в списку наданих до перевірки.

Крім цього, як зазначено в акті перевірки, ТОВ «СРК КАСКАД» надані до перевірки як самі попередні калькуляції на вартості виробництва зазначених товарів, матеріальні звіти під виробництво вказаної продукції, оборотно-сальдові відомості щодо обліку виготовленої продукції, її зберігання та реалізації, так і всі первинні бухгалтерські документи щодо придбання матеріалів для виготовлення зазначеної продукції, включаючи договори на придбання сировини та матеріалів, видаткові накладні, платіжні документи на підтвердження розрахунків з підприємствами-постачальниками матеріалів, у тому числі договори на поставку виготовлених товарів згідно із зазначеними попередніми калькуляціями, а також інші документи: видаткові накладні, податкові накладні, документи на підтвердження розрахунків між підприємствами-покупцями продукції та ТОВ «СРК КАСКАД». Під час перевірки всі надані до перевірки документи, жодної невідповідності зазначених в документах бухгалтерського обліку даних, або будь-яких порушень не виявлено. Судом встановлено, що підтверджується копіями первинних документів наданими позивачем до адміністративного позову, у період який перевірявся, підприємство ТОВ «СРК КАСКАД» мало законні фінансово-господарські відносини з підприємствами-постачальниками матеріалів для виготовлення товарів, а саме: ТОВ «ЮГ-Мег»; ТОВ «РАДА2007»; ТОВ «НВП «Стальсервіс»; ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО»; ПП «Ловекс-К». Підприємства-постачальники на підставі укладених Договорів поставляло матеріали, які були отримані ТОВ «СРК КАСКАД». За результатами придбання матеріалів були оформлені первинні бухгалтерські документи, дані господарські операції були враховані в бухгалтерському обліку ТОВ «СРК КАСКАД», а також між підприємствами проведені розрахунки у безготівковій формі, про що свідчать рух коштів по рахунку підприємства та банківські виписки.

Всі документи по господарських взаємовідносинам між ТОВ «СРК КАСКАД» та вказаними підприємствами, відповідно до п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, мають обов`язкові реквізити, а саме: назву підприємства, від імені яких вони складені, назву (форму), код форми, дати і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Вони відповідають законодавчим та нормативним актам. Отже, вони мають юридичне значення та є доказовими. При наданні послуг та придбанні матеріалів (товару), відповідно до договірних взаємовідносин підприємства: ТОВ «ЮГ-Мег»; ТОВ «РАДА2007»; ТОВ «НВП «Стальсервіс»; ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО»; ПП «Ловекс-К» відповідно до п. 198.1. п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України мали право на нарахування податку на додану вартість та складання податкових накладних.

Зазначені податкові накладні вказані підприємства на законних підставах надали ТОВ «СРК КАСКАД», оскільки всі вказані підприємства станом на 2018 рік (період взаємовідносин) були зареєстровані як платники податку на додану вартість та у зазначений період, відповідно до вимог законодавства з питань оподаткування в Україні, в установленому порядку надавали до податкових органів за місцем податкового обліку документи податкової звітності. Придбані ТОВ «СРК КАСКАД» товари від вказаних підприємств-постачальників були своєчасно та в повному обсязі оприбутковані ТОВ «СРК КАСКАД» на підставі видаткових накладних із занесенням відповідних операцій в бухгалтерський облік, між підприємствами проведені розрахунки, що в свою чергу призвело до змін в активах підприємства ТОВ «СРК КАСКАД» та його зобов`язаннях і реально спричинило зміни майнового стану платника податків. Підприємства-постачальники позивача є підприємствами, які у період, що перевірявся, у встановленому законом порядку були зареєстровані як платники податку на додану вартість, здійснювали свою діяльність на території України відповідно до вимог чинного законодавства та у перевіряємий період в установленому порядку надавали до податкових органів за місцем податкового обліку документи податкової звітності. Зазначені обставини встановлені в ході перевірки та зазначені в акті перевірки і жодної сумнівності щодо зазначених підприємств не встановлено. При придбанні товару, відповідно до договірних взаємовідносин, у вказаних підприємств-постачальників на підставі чинного законодавства України виникали валові доходи, що підтверджується документами бухгалтерського обліку, наданими для перевірки. В свою чергу, у ТОВ «СРК КАСКАД» при оплаті за придбані товари згідно договірних взаємовідносин, виникали валові витрати на підставі вимог чинного законодавства України. Всю придбані матеріали (товари) ТОВ «СРК КАСКАД» використало у власній господарській діяльності, а саме для виготовлення товарів відповідно до попередніх калькуляцій, врахувало виготовлені товари у бухгалтерському обліку підприємства та у подальшому реалізувало вказані товари підприємствам-покупцям, що підтверджується документами бухгалтерського обліку, які надані до перевірки та враховані ревізорами.

Отже, під час судового розгляду наданими позивачем документами підтверджено, що господарські операції ТОВ «СРК КАСКАД» підприємствами-контрагентами у перевіряємий період носили реальний характер. Позивачем надані належним чином засвідчені копії документів на підтвердження господарських взаємовідносин з підприємствами-контрагентами. Зазначені копії документів досліджені під час судового розгляду, а також представник відповідача не заперечував той факт, що дані документи були досліджені під час перевірки позивача. Отже, під час судового розгляду підтверджено той факт, що операції ТОВ «СРК КАСКАД» з його контрагентами здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності ТОВ «СРК КАСКАД» при здійсненні вказаних операцій за перевіряємий період.

Як вбачається з акту перевірки, перевіркою встановлено наявність укладених договорів з усіма підприємствами-контрагентами. Будь-яких зауважень щодо правильності їх оформлення в акті перевірки не зазначено. Інформація стосовно податкових накладних за перевіряємий період знаходиться у базі даних «Єдиний реєстр податкових накладних». В ході перевірки встановлено, що контрагентами-постачальниками своєчасно задекларовано податкові зобов`язання, податкові накладні належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що зазначено в акті перевірки.

Крім того, реальність здійснення операцій з вказаними контрагентами підтверджується податковими накладними, видатковими накладними, наявністю складських приміщень для розміщення придбаного товару, розрахунками сторін у безготівковій формі. Всі документи надані ТОВ «СРК КАСКАД» ревізорам до перевірки.

Реальність здійснення господарських операцій ТОВ «СРК КАСКАД» у перевіряємий період підтверджується тим, що товар (комплектуючі), які придбавались у підприємств-контрагентів використовувались безпосередньо у господарській діяльності ТОВ «СРК КАСКАД», а саме виготовлення продукції відповідно до калькуляцій. Отже ТОВ «СРК КАСКАД» здійснює реальну діяльність пов`язану з придбанням товару та послуг, зазначених у документах. Реальність господарської операції, рух активів та зміни майнового стану платника податків повністю підтверджуються первинними та іншими документами, які надані позивачем до матеріалів справи та досліджені під час судового розгляду.

Факту наявності у позивача вказаних документів, а також надання їх до перевірки, у тому числі і вищезазначених калькуляцій, складених у відповідності до вимог податкового законодавства, відповідачем не оспорюється.

За вказаних обставин суд вважає висновки податкового органу щодо не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з отримання робіт та послуг, з чого випливає право позивача на формування податкового кредиту необґрунтованими.

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які підтверджують наявність витрат на придбання товару та робіт, що саме представниками відповідача не заперечене.

Більш того, в акті перевірки не зазначено жодної обставини, яка б свідчила про сумнівність діяльності підприємств-постачальників матеріалів, а також не вказують жодного обґрунтування щодо виявлених порушень.

Позивач довів, що ним було надано до перевірки всі документи бухгалтерського обліку, включаючи договори, видаткові накладні, податкові накладні, калькуляції на виготовлення продукції, документи на підтвердження обліку виготовленої продукції, платіжні документи, які беззаперечно є належними доказами реальності здійснення господарських операцій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем доведено той факт, що операції ТОВ «СРК КАСКАД» щодо придбання матеріалів та використання придбаних товарів у власній господарській діяльності (для виготовлення товарів відповідно до калькуляцій) здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності ТОВ «СРК КАСКАД» при здійсненні вказаних операцій за перевіряємий період.

Аналізуючи правомірність донараховано податку на доходи фізичних осіб податковим повідомленням-рішенням - № від 26.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 28 107,82 грн, штрафні санкції в сумі 19719,80 грн, пені в сумі 10 186,84 грн - № від 26.10.2018, суд дійшов наступного висновку.

В акті перевірки зазначено, що порушення виникло у зв`язку з тим, що відносини за договорами цивільно-правового характеру регулюються Цивільним Кодексом України, на них не поширюються норми Кодексу законів про працю України, зокрема ст. 121, якою встановлено, що на відшкодування витрат й одержання інших компенсацій у зв`язку зі службовими відрядженнями мають право саме працівники підприємства, отже ТОВ «СРК КАСКАД» протягом травня-червня 2016 року здійснені виплати добових згідно звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт особам, що виконували роботи за договорами цивільно-правового характеру, що на думку ревізорів є порушенням податкового законодавства. Крім цього, ТОВ «СРК КАСКАД» не виконані функції податкового агента при виплаті оподатковуваного доходу у вигляді додаткового блага за ознакою «126», що є порушенням п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. п.167.1 ст.167, п. 164.5 ст. 164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-№-VI (із змінами та доповненнями) з податку на доходи з фізичних осіб, а саме допустило порушення щодо не нарахування, не утримання та не перерахування до бюджету в 2015-2016 роках податку з доходів фізичних осіб у сумі 10 683, 82 грн з доходу в сумі 56 274, 84 грн, яке виникло в результаті того, що працівники підприємства придбавали товари не за рахунок попередньо виданих працедавцем коштів під звіт, а за рахунок власних коштів. За актом перевірки, повернення у подальшому коштів працівникам, як компенсація раніше витрачених ними власних коштів, є додатковими благом, яке надане у формі, відмінній від грошової, тому об`єкт оподаткування за 2015 та 2016 роки повинен обчислюватись за правилами, визначеними п. 164.5 ст. 164 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI ( із змінами та доповненнями) у розмірі 10 683, 82 грн.

Аналізуючи докази, надані позивачем, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до Листа ДПА України від 13.12.2004 № 11258/6/17-3116, підприємство має право відправити у відрядження працівника, який працює відповідно до цивільно-правового договору, видати наказ про відрядження, завдання, посвідчення про відрядження і відповідно, врахувати валові витрати. По закінченню відрядження фізична особа повинна надати підприємству звіт про використання коштів у відрядженні. Такому працівникові підприємство повинно відшкодувати витрачені у відрядженні кошти на підставі наданих документів та звіту. Отже, ТОВ «СРК КАСКАД» при виплаті коштів, використаних у відрядженні працівниками, які працювали відповідно до цивільно-правових договорів, жодного порушення не допустило.

Що стосується другої частини порушення, а саме не нарахування та не утримання податку з доходів фізичних осіб у сумі 10 683, 82 грн з доходу в сумі 56 274, 84 грн, яке виникло в результаті того, що працівники підприємства придбавали товари не за рахунок попередньо виданих працедавцем коштів під звіт, а за рахунок власних коштів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються кошти, отримані платником податку від роботодавця під звіт за умови дотримання усіх встановлених вимог. Оскільки юридичною особою кошти під звіт не видавалися, то сума коштів, на думку відповідача, включається до загального оподатковуваного доходу.

Згідно п.п.163.1, п.п.163.2. ст. 163 ПК України визначено, що об`єкт оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

Відповідно до ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

При цьому загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 15 дохід, затвердженим Наказом Міністерства Фінансів № 290 від 29.11.99, визначено методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності.

Відповідно до п.5 Положення дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Тобто, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При виплаті працівнику суми витрат здійснених ним при виконанні трудових обов`язків на підприємстві (зокрема, купівля канцелярії, палива чи конвертів) такий працівник не отримує доходу, а, відтак, об`єкт оподаткування з податку на доходи фізичних осіб відсутній.

Отже, додаткове благо пов`язане із виробничими силами і яке не має економічну мету в якості задоволення особистих потреб фізичної особи, а по суті є витратами на утримання підприємства (зокрема, витрати на оплату послуг зв`язку) не підпадає під оподаткування податком з доходів фізичних осіб, військовим збором та на нього не нараховується єдиний соціальний внесок.

Зазначена правова позиція підтверджується також рішенням Харківського апеляційного адміністративного суду у справі № 816/909/18 у якому суд дійшов висновку, що при виплаті працівнику суми витрат здійснених ним при виконанні трудових обов`язків на підприємстві (зокрема, купівля канцелярії, палива чи конвертів) такий працівник не отримує доходу, а, відтак, об`єкт оподаткування з податку на доходи фізичних осіб відсутній.

Отже, додаткове благо пов`язане із виробничими силами і яке не має економічну мету в якості задоволення особистих потреб фізичної особи, а по суті є витратами на утримання підприємства (зокрема, витрати на оплату послуг зв`язку) не підпадає під оподаткування податком з доходів фізичних осіб, військовим збором та на нього не нараховується єдиний соціальний внесок.

З вищевикладених підстав є необґрунтованим встановлення порушення ТОВ «СРК КАСКАД» п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-№-VI (із змінами та доповненнями), занижено військовий збір за період 2015-2016 роки у розмірі 2 296,12 грн.

Оцінюючи згадані документи в сукупності та кожен зокрема суд вважає, що такі не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведених операцій або висновку про їх нездійснення. Таким чином, висновок контролюючого органу про виявлені порушення позивачем є передчасним, оскільки цей висновок не відповідає фактам, покладеним в його основу. Так, законодавцем презюмується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, а також достовірність документів податкового обліку, доки податковим органом це не спростовано належними та допустимими доказами. Викладені обставини та факти не відповідають таким ознакам, позаяк мають характер припущень.

З урахуванням вищенаведеного, відповідачем не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, як і не доведено правомірності оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про правомірність формування позивачем податкових зобов`язань з податку на прибуток, податку з доходів фізичних осіб та військового збору, а відтак, висновок, зроблений відповідачем в акті перевірки, є необґрунтованим та недоведеним, у зв`язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем на підставі встановлених перевіркою порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем безпідставно збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем, то відповідно і сума штрафних санкцій є необґрунтованою.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 4 942,86 грн, що підтверджується квитанцією №1817 від 02.01.2019.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СРК КАСКАД» (юридична адреса: 69001, м. Запоріжжя, вул. Л.Жаботинського, буд. 3, оф. 12, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 29.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання за основним платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 213 024, 00 грн та штрафні (фінансові) санкції в сумі 53 526,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 26.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 28 107,82 грн, штрафні санкції в сумі 19719,80 грн, пені в сумі 10 186,84 грн;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 26.10.2018, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 2 296,12 грн, штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 1 606, 75 грн, пені в сумі 825, 28 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СРК КАСКАД» (код за ) сплачений судовий збір у розмірі 4 942 (чотири тисячі дев`ятсот сорок дві) грн 86 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписане суддею 25.11.2019.

Суддя Р.В. Сацький