Справа № 520/9994/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 листопада 2019 р. № 520/9994/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (далі по тексту відповідач, РВ ФДМУ по Харківській області), в якому просить суд:

- зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 по справі № 2040/5838/18, а саме: індексації заробітної плати за період з жовтня 2014 по грудень 2015 року включно згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України Про оплату праці та премії за період з березня 2009-по грудень 2015 року включно з урахуванням доплати персональної надбавки за високі досягнення у праці згідно з п. 2.2 Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділені Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 06.06.2006 №885 та з п. 2.2 Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень та представництв Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, затвердженого наказом ФДМУ від 19липня 2012 року №3144.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 року, яке залишене без змін постановою колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 року, у адміністративній справі № 2040/5838/18 її позов до РВ ФДМУ по Харківській області про стягнення заробітної плати у сумі 7776,59 грн. (сім тисяч сімсот сімдесят шість гривень 59 копійок) в якості нарахованої індексації заробітної плати згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці» за період з жовтня 2014 по грудень 2015 року включно та стягнення заробітної плати у сумі 13918,08 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень 08 копійок) в якості донарахованої премії за період з березня 2009 по грудень 2015 року включно з урахуванням доплати персональної надбавки за високі досягнення у праці, згідно з п. 2.2 Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 06.06.2006 №885 та з п. 2.2 Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень та представництв Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, затвердженого наказом ФДМУ від 19.липня 2012 року №3144 задоволено у повному обсязі.

Листом РВ ФДМУ по Харківській області від 25.04.2019 року № 36-2786 повідомило про перерахування належних коштів заробітної плати за вказаним рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 року у адміністративній справі № 2040/5838/18 та надало розрахунковий лист за квітень 2019 року, яким підтверджується нарахування присуджених судом сум. Зазначені кошти премії та індексації заробітної плати згідно платіжного доручення від 25.04.2019 року №176 РВ ФДМУ по Харківській області перераховані позивачу.

Суми було нараховано та виплачено лише у квітні 2019 року, тобто з затримкою 40-121 місяць (березень 2009 на 121 місяць, квітень 2009 року на 120 місяців та т.д. включно по грудень 2015), який було виплачено з затримкою на 40 місяців.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 року № 2050-І1І Підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Втім зазначає, що у наданому розрахунковому листі відсутні суми нарахованого та виплаченої компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, що суперечить положенням Закону України «Про оплату праці», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2001 №159. У зв`язку з чим просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою від 28 жовтня 2019 року в задоволенні клопотання представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що 12.10.2016 р. ГУ Держпраці у Харківській області за результати позапланової перевірки був складений акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування №20-01/4201/1768 згідно якого встановлені порушення законодавства.

На цій підставі ГУ Держпраці у Харківській області був прийнятий припис №20-01-4201/1768-2086 від 12.10.2016 р. та винесено постанову про накладення штрафу №20-01-4201/1768-0347 від 04.11.2016 р. Вказаний вище припис оскаржується в іншій адміністративній справі за позовом Регіонального відділення до ГУ Держпраці у Харківській області.

В подальшому, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 р. у справі №2040/5838/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019р. у справі №2040/5838/18, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення про стягнення заробітної плати позовні вимоги задоволено повністю. Постановлено стягнути з Регіонального відділення на користь ОСОБА_1 заробітну плату у сумі 7776, 59 грн., в якості нарахованої індексації заробітної плати за період з жовтня 2014 р. по грудень 2015 р. включно, та заробітну плату у сумі 13918, 08 грн., в якості донарахованої премії за період з березня 2009 р. по грудень 2015 р. включно.

25.04.2019 р. Регіональним відділенням, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 р. у справі № 2040/5838/18, було здійснено перерахунок постановлених до стягнення коштів позивачу, що позивачем не заперечується.

Виходячи з наведеного, відповідач зазначив, що ця виплата відбулась на виконання зазначеного судового рішення, обов`язку щодо її виплати позивачу на момент звільнення у Регіонального відділення не існувала.

Зазначає, що на час звільнення ОСОБА_1 10.10.2016 у регіонального відділення була відсутня будь-яка заборгованість з виплати заробітної плати за минулі бюджетні періоди. Зі своїми вимогами ОСОБА_1 звернулася лише у 2018 році, після двох років після звільнення.

Тому, застосовувати формулу нарахування компенсації передбаченої ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» взагалі неможливо, бо відсутні складові, які беруться в розрахунок зазначеної компенсації.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 по справі №2040/5838/18, залишеного в силі постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (Театральний майдан, 1, м. Харків, 61057, ), третя особа - Головне управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, 40, м. Харків, 61002, ) про стягнення заробітної плати задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (Театральний майдан, 1, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) заробітну плату у сумі 7776, 59 грн. (сім тисяч сімсот сімдесят шість гривень 59 копійок) в якості нарахованої індексації заробітної плати згідно ч. 6 статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону України Про оплату праці за період з жовтня 2014 по грудень 2015 року включно. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (Театральний майдан, 1, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) заробітну плату у сумі 13918, 08 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень 08 копійок) в якості донарахованої премії за період з березня 2009 року по грудень 2015 року включно з урахуванням доплати персональної надбавки за високі досягнення у праці, згідно з п. 2.2 Положення по порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень Фонду державного майна України за рахунок коштів Державного бюджету, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 06.06.2006 № 885 та з п. 2.2 Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень та представництв Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, затвердженого наказом ФДМУ від 19 липня 2012 року № 3144.

Відповідно до платіжного доручення № 176 від 25 квітня 2019 року ОСОБА_1 перераховано 17601, 37 грн. (а.с.26).

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд виходить з наступного.

За статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі по тексту - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону № 2050-III передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону № 2050-III).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст.4 Закону № 2050-III).

Своєчасно не отриманий з вини громадянина доход компенсації не підлягає (ст. 5 Закону № 2050-III).

Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку (ч.1 ст.7 Закону № 2050-III).

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 №9-рп/2013 у справі № 1-18/2013 зазначив, що під заробітною платою, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем. При цьому, Конституційний Суд України дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Також, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Зі змісту наведеної вище ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. А статті 2,3 цього Закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Підстави та механізм виплати компенсацій встановлено відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі по тексту Порядок №159).

Відповідно до п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Верховний Суд у постанові від 15.08.2019 по справі №674/24/17 дійшов висновку про те, що: «наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення».

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2018 року (справа №521/940/17).

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 по справі №2040/5838/18 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (Театральний майдан, 1, м. Харків, 61057, ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 по справі № 2040/5838/18, а саме: індексації заробітної плати за період з жовтня 2014 по грудень 2015 року включно згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України Про оплату праці та премії за період з березня 2009-по грудень 2015 року включно з урахуванням доплати персональної надбавки за високі досягнення у праці згідно з п. 2.2 Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділені Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 06.06.2006 №885 та з п. 2.2 Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень та представництв Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, затвердженого наказом ФДМУ від 19 липня 2012 року №3144.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.11.2019 р.

Суддя Бадюков Ю.В.