Справа № 807/660/17
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2019 року м. Ужгород№ 807/660/17
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

учасники справи:

позивач: Головне управління ДФС у Закарпатській області представник не з`явився;

відповідач: Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Закарпатській області до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовом Головне управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина 52, ) до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна 1, ), з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд: "1. Прийняти позовну заяву до провадження суду; 2. Розглянути справу без участі представника позивача; 3. Винести судове рішення, яким стягнути податковий борг з Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, Митна, 1, у розмірі 3710224,76 грн. в тому числі пеню в сумі 147864,57 грн. по платежам: 85 19010201 "надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти" у розмірі 5515,43,73 грн., в т.ч. пеня в сумі 5515,43 грн., по платежу 50 11020201 "податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності" у розмірі 1397999,16 грн., в т.ч. пеня в сумі 139999,16 грн., по платежу 30 14010100 "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 2202971,00 грн., по платежу 85 1010101 "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами" у розмірі 32389,19 грн., в т.ч. пеня в сумі 32389,19 грн., по платежу 85 19050200 "інші збори за забруднення навколишнього природного середовища", пеню у розмірі 71349,98 грн. за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках."

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року відкрито провадження в даній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року було закінчено підготовче провадження і призначено дану справу до судового розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року провадження у даній справі було зупинено.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року провадження у даній справі було поновлено.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року було зупинено провадження у адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року було поновлено провадження у адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року було зупинено провадження у адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року було поновлено провадження у адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року було зупинено провадження у адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року було поновлено провадження у адміністративній справі.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався (оголошувалася перерва) зв`язку з існуванням на те об`єктивних причин.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач, зокрема, вказував, що на час подачі даного позову за відповідачем рахувався борг у розмірі 2055861,43 грн. у тому числі пеня в сумі 97448,26 грн., а саме: за платежем "надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти" у розмірі 142328,73 грн. (основний платіж - 137618,17 грн., пеня - 4710,56 грн.); за платежем "податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності" у розмірі 1038935,72 грн. (основний платіж - 1017548 грн., пеня - 21387,72 грн.); за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 803247 грн.; за платежем "інші збори за забруднення навколишнього природного середовища", пеня у розмірів 71349,98 грн.. Однак, у врахуванням збільшених позовних вимог станом на 07 серпня 2017 податковий борг відповідача збільшився на 1654363,33 грн. та становить 3710224,76 грн. у тому числі пеня у сумі 1474864,57 грн. за платежам: "надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти" у розмірі 5515,43 грн. у тому числі пеня у сумі 5515,43 грн.; за платежем: "податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності" у розмірі 1397999,16 грн. у тому числі пеня у сумі 139999,16 грн.; за платежем: 30 14010100 "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 2202971 грн.; за платежем: 851010101 "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами" у розмірі 32389,19 грн. у тому числі пеня у сумі 32389,19 грн.; за платежем: "інші збори за забруднення навколишнього природного середовища" у розмірі 71349,98 грн. у тому числі пеня у сумі 71349,98 грн.. Станом на 20 серпня 2018 року позивач вказує, що податковий борг відповідача змінився, а саме зменшився у частині заборгованості за платежем "Податковий борг з прибутку підприємств і організацій, що належить до комунальної власності", а тому просить стягнути з відповідача заборгованість розмірі 2312225,60 грн. (у тому числі 109254,60 пені). Однак, 05 липня 2019 року позивачем було подано заяву, відповідно до якої станом на 03 липня 2019 року борг відповідача зменшився та складає 452282,71 грн. по платежу "Податок на додану вартість". Вказаний боргу відповідачем не сплачений.

В своїх запереченнях відповідач заперечив щодо задоволення позову та просив відмовити наступних підстав. Заборгованість з податку на прибуток та логічному податку, яка підприємством повністю сплачена згідно платіжних доручень № 64 від 20 липня 2017 року № 6381 від 31 травня 2017 року, № 6380 від 31 травня 2017 року та № 6514 від 26 червня 2017 року. Судовими рішеннями, що набули законної сили, встановлено ряд обставин щодо порушень при веденні облікової картки платника ПДВ, які призвели до завищення розміру зимового боргу. Податковий орган неправомірно зараховував сплачені підприємством кошти в суму неіснуючого податкового зобов`язання, внаслідок чого завищено суму податкового зобов`язання. В розрахунку заборгованості, долученому до адміністративного позову, наявні значні суми пені (97448,26 грн.), однак відсутній нормативно обґрунтований розрахунок даної суми даної пені. Відповідно, відповідач за таких обставин заперечує проти задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідач стверджує про невідповідність сум податкового боргу, зазначених в позові, а тому просить відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, відповідно клопотання від 20 листопада 2019 року, позивач просив суд розглядати справу без участі представника позивача та із врахуванням уточнень позовних вимог стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 452282,71 грн. (а.с. 226).

Відповідач у судове засідання не з`явився та не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, заслухавши сторони та їх представників, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 36 Податкового Кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" зареєстроване та знаходиться за адресою: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна 1, (а.с.а.с. 10-12).

Відповідно до статті 46 пункту 46.1 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до статті 49 пункту 49.1 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до статті 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до статті 57 пункту 57.1 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідачем до контролюючого органу самостійно було подано: податкову декларацію екологічного податку за IV кв. 2016 від 10 січня 2017 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 137618,17 грн. (а.с.а.с. 43,44); податкову декларацію з податку на прибуток за 2016 рік від 06 лютого 2017 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 1017548 грн. (а.с.а.с. 45,46); податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2017 року від 17 лютого 2017 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає салаті до бюджету у розмірі 146054 грн. (а.с. 47); податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2017 від 20 березня 2017 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 366951 грн. (а.с. 48); податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2017 року від 18 квітня 2017 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 290242 грн. (а.с. 49).

Згідно з заявою позивача про збільшення позовних вимог станом на 07 серпня 2017 податковий борг відповідача збільшився на 1654363,33 грн. та становить 3710224,76 грн. в т.ч. пеня в сумі 1 474 864,57 грн. по платежам: 85 19010201 "надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти" у розмірі 5515,43 грн. в т.ч. пеня в сумі 5515,43 грн.; 50 11020201 "податок на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності" у розмірі 1397999,16 грн. в т.ч. пені в сумі 139999,16грн.; 30 14010100 "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 2202971 грн.; 85 1010101 "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами" у розмірі 32389,19 грн. в т.ч. пеня в сумі 32389,19 грн.; 85 19050200 "інші збори за забруднення навколишнього природного середовища" у розмірі 71 349,98 грн. в т.ч. пеня в сумі 71349,98 грн. (а.с.а.с. 76-80).

З даного приводу, судом встановлено, що відповідачем до контролюючого органу самостійно було подано: податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2017 від 19 травня 2017 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 506539 грн. (а.с.а.с. 109, 110); податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2017 року від 19 червня 2017 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 645419 грн. (а.с.а.с. 107, 108); податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2017 від 19 липня 2017 року № із самостійно задекларованою сумою, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 247766 грн. (а.с.а.с. 111,112).

Згідно поданих позивачем додаткових пояснення, останній вказав, що станом на 20 серпня 2018 року відповідачем частково було сплачено податковий борг, а саме по платежу 50 11020201 "Податковий борг на прибуток підприємств і організацій, що належить до комунальної власності", а тому просить стягнути з відповідача заборгованість розмірі 2 312 225,60 грн. (в.т.ч. 109 254,60 пені), а саме: 85 19010201 "надходження від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти" у розмірі 5515,43 грн. в т.ч. пеня в сумі 5515,43 грн.; 30 14010100 "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 2202971 грн.; 85 1010101 "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами" у розмірі 32389,19 грн. в т.ч. пеня в сумі 32389,19 грн.; 85 19050200 "інші збори за забруднення навколишнього природного середовища" у розмірі 71 349,98 грн. в т.ч. пеня в сумі 71349,98 грн. (а.с.а.с. 153, 154).

У відповідності до заяви позивача від 08 лютого 2019 року відповідачем частково було сплачено податковий борг, а відтак, просив стягнути з відповідача податковий борг по платежу 30 14010100 "Податок на додану вартість" у розмірі 736557,42 грн. (а.с.а.с. 179,178).

05 липня 2019 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява відповідача, відповідно до якої останній вказав, що станом на 03 липня 2019 року відповідачем частково було сплачено податковий борг, а тому податковий борг, що рахується за відповідачем зменшився та складає 452282,71 грн. за платежем "Податок на додану вартість". Борг у розмірі 452282,71 грн. залишився несплаченим за податковою декларацією з ПДВ № від 19 червня 2017 року на суму 204516,71 грн. та податковій декларації з ПДВ № від 19 липня 2017 року у розмірі 247766 грн. (а.с.а.с. 203, 204).

Таким чином, судом встановлено, що станом на 03 липня 2019 року борг відповідача зменшився та складає 452282,71 грн. за платежем "Податок на додану вартість". Вказаний борг відповідачем не сплачений. Відповідачем щодо вказаної суми податкового боргу заперечень не надано.

Відповідно до статті 56 пункту 56.11 ПК України, не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до статті 129 пункту 4 ПК України грошовими зобов`язаннями визначеними підпунктами 129.1.1 та 129.1.2. пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), на в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.156 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Статтею 14 пунктом 14.1 підпунктом 14.1.175 ПК України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно статті 59 пункту 59.1 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.153 даного Кодексу податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно зі статтею 59 пунктом 59.1 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу відповідачу було надіслано податкову вимогу форми Ю1 від 10 січня 2009 року № 1/74, яку згідно повідомлення про вручення поштового відправлення було отримано відповідачем 14 січня 2009 року (а.с. 50)

Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу було вручено відповідачу другу податкову вимогу від 13 лютого 2009 року № №2/312, що підтверджується особисто підписом директора підприємства на вказаній вимозі, про її отримання 18 лютого 2009 року (а.с. 50 (на звороті)).

Вищевказані вимоги були надіслані відповідачеві під час дії Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за № 2181-III.

Податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

З огляду на викладене, судом встановлено, що не погашався відповідачем в повному обсязі податковий борг після вручення йому податкової вимоги від 13 лютого 2009 року № №2/312, не порушувалась безперервність наявної у позивача податкової заборгованості з моменту направлення йому другої податкової вимоги.

Зокрема, на підставі наявних в матеріалах справи інтегрованих карток платника, судом встановлено, безперервність боргу.

Податковий борг відповідача підтверджений матеріалами справи, зокрема обліковою (інтегрованою) карткою платника податків та розрахунком податкового боргу (а.с.а.с.9, 13-42, 81-106, 144, 145-149, 181, 204).

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.34 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 102 пункту 102.4 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними і допустимими доказами, такі відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення повністю.

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 242 -246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна 1, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути із Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Митна 1, ) з коштів, які перебувають у його власності, в тому числі коштів з рахунків у банках, обслуговуючих Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", податковий борг у розмірі 452282,71 (чотириста п`ятдесят дві тисячі двісті вісімдесят дві гривні 71 копійки) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 20 листопада 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було виготовлено 27 листопада 2019 року.

СуддяС.Є. Гаврилко