Справа № 804/16540/15
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2019 року

Київ

справа №804/16540/15

адміністративне провадження №К/800/11779/18

адміністративне провадження №К/9901/11784/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М. В.,

суддів: Губської О. А., Калашнікової О. В.,

розглянув в порядку письмового провадження справу

за касаційними скаргами Красногвардійського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Капітал»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2016 року (головуючий суддя - Барановський Р. А.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року (головуючий суддя - Суховаров А. В., судді: Головко О. В., Ясенова Т. І.)

у справі № 804/16540/15

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції

про визнання протиправними дій щодо виселення, зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили:

- визнати дії Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Красногвардійський ВДВС Дніпропетровського МУЮ) щодо виселення позивачів незаконними.

- зобов`язати Красногвардійський ВДВС Дніпропетровського МУЮ відновити порушені права ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом вселення їх до об`єкту нерухомого майна, яке складається з нежитлової будівлі літ. А-2, прибудови літ. АІІ-1 загальною площею 1087,8 кв. м, ганку літа з навісом, літ. Б - навіс, літ. В сараю (тимчасового), № 1-5 споруди, № 6, 7 бордюри, І мостіння, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_2. 2 . В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що є власниками нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що приміщення використовується для ведення господарської діяльності ОСОБА_3 , яка займається роздрібною торгівлею електроприладами. Однак, під час вчинення державним виконавцем дій з виконання рішення Господарського суду Дніпропетровсьокї області № 904/8866/15 щодо виселення боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнеско», яке жодного відношення до вказаного приміщення не має, виселили позивачів, які не зазначені у виконавчому документі виданому на підставі вказаного рішення господарського суду.

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо виселення позивачів з нежитлової будівлі розташованої за адресою АДРЕСА_2 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Капітал» (далі - ТОВ «Софіт-Капітал») та Красногвардійський ВДВС Дніпропетровського МУЮ звернулися з касаційними скаргами в яких, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. У відзиві та запереченнях на касаційні скарги ОСОБА_3 просить відмовити у їх задоволенні, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити в силі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками нежитлової будівлі літ. А-2, прибудови літ. АІІ-1 загальною площею 1087,8 кв. м, ганку літа з навісом, літ. Б - навіс, літ. В сараю (тимчасового), № 1-5 споруди, № 6, 7 бордюри, І мостіння, розташованого за адресою:

АДРЕСА_2. 7 . У вказаному приміщенні здійснювала господарську діяльність з продажу електроприладів фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , яка використовувала це приміщення відповідно до договору оренди укладеного 1 серпня 2015 року з ОСОБА_1 .

8. 22 жовтня 2015 року Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/8866/15 за позовом ТОВ «Софіт-Капітал» до ТОВ «Юнеско» прийнято рішення про виселення останнього з об`єкту нерухомого майна, що складається з нежитлової будівлі літ. А-2, прибудови літ. АІІ-1 загальною площею 1087,8 кв. м, ганку літа з навісом, літ. Б - навіс, літ. В сараю (тимчасового), № 1-5 споруди, № 6, 7 бордюри, І мостіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 з переданням його ТОВ «Софіт-Капітал».

9. Красногвардійським ВДВС Дніпропетровського МУЮ відкрито виконавче провадження № 49368087 стосовно виконання вказаного рішення суду на підставі виданого Господарським судом Дніпропетровської області наказу від 9 листопада 2015 року№904/8866/15.

10. 18 грудня 2015 року державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ складено акт, в якому зазначено, що при вчиненні дій з примусового виселення ТОВ «Юнеско» з нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні знаходились представник боржника і представник стягувача. Також в приміщенні виявлено майно, що не належить сторонам виконавчого провадження. Власника майна не встановлено. Майно, що знаходилось в приміщенні зазначено в додатках до акта опису майна від 18 грудня 2015 року. В дверях приміщення змінені замки, а ключі залишені представнику стягувача. Рішення суду виконано в повному обсязі.

11. Описане в акті від 18 грудня 2015 року майно (лампи, ліхтарі, світильники, бра, люстри, плафони, щитки, розетки, вмикачі, елементи живлення, подовжувачі, офісна техніка, офісні меблі, канцелярські прилади тощо) прийняв на відповідальне зберігання представник стягувача - Бочкарь Р. В.

12. 12 січня 2016 року на адресу Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ надійшла заява ОСОБА_3 , яка є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркон 24», в якій вона просила замінити відповідального зберігача майна, що було описано актом опису майна від 18 грудня 2015 року. До заяви ОСОБА_3 додала документи, що підтверджують належність описаного майна їй та ії батькам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

13. 12 січня 2016 року державний виконавець Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ прийняв постанову, в якій відповідальним зберігачем майна описаного в акті від 18 грудня 2015 року визначив ОСОБА_3 . Зобов`язав відповідального зберігача Бочкаря Р. В. , який є представником ТОВ «Софіт капітал», передати ОСОБА_3 описане майно за актом приймання-передачі.

14. 13 січня 2016 року, з метою перевірки стану майна належного ОСОБА_3 , державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ складено акт, в якому зазначено, що представнику ТОВ «Софіт капітал» вручена постанова від 12 січня 2016 року про призначення відповідальним зберігачем майна ОСОБА_3 До приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 державного виконавця не допущено, оскільки воно вже не належить ТОВ «Софіт капітал», а місце розташування описаного майна представнику ТОВ «Софіт капітал» невідоме.

15. Позивачі вважають, що проведені державним виконавцем 18 грудня 2015 року виконавчі дії з виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року у справі № 904/8866/15 є незаконними та такими, що грубо порушують норми чинного законодавства з огляду на те, що в рамках проведених виконавчих дій із приміщення було виселено не боржника - ТОВ «Юнеско», а зовсім інших осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не зазначені у виконавчому документі та є власниками нежитлової будівлі.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Задовольняючи частково позов суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач достовірно знаючи, що в будівлі розташованій за адресою АДРЕСА_2 знаходиться майно, яке не належить боржнику ТОВ «Юнеско», замінив замки на дверях та передав все описане майно на зберігання представнику стягувача, внаслідок чого позивачі - власники майна не мали до нього доступу та не могли увійти до будівлі, в якій здіснювали підприємницьку діяльність.

17. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що внаслідок незаконних дій відповідача фактично відбулось виселення осіб (позивачів), не зазначених у виконавчому документі, та задовольнив позовні вимоги в частині визнання незаконними дії Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо виселення позивачів.

18. Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог про зобов`язання Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ відновити порушені права позивачів шляхом вселення їх до об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , суд першої інстанції зазначив, що у державного виконавця або органу державної виконавчої служби відсутні повноваження щодо вселення фізичних осіб до належного їм нерухомого майна, які не є сторонами виконавчого провадження, а також за відсутності відповідного рішення суду.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ/ОЇ СКАРГ/И

19. ТОВ «Софіт капітал» у своїй касаційній скарзі наголошує на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили незаконні рішення, оскільки задовольняючи позов в частині вимог про визнання незаконними дій державного виконавця щодо виселення позивачів з нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_2 не дослідили зібрані в матеріалах справи докази та не надали їм належної оцінки, зокрема суд першої інстанції не дослідив та не надав правової оцінки тому, що на момент вчинення виконавчих дій (18грудня 2015 року), вказане приміщення не належало позивачам на підставі договору купівлі-продажу від 12 травня 2006 року, а знаходилось у власності ТОВ «Софіт капітал» на підставі свідоцтва про право власності від 3 вересня 2015 року.

20. Апеляційний суд досліджуючи матеріали справи встановив, що згідно постанови державного виконавця Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 12 січня 2016 року ОСОБА_3 підтвердила, що описане майно належить їй та її батькам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Однак такий висновок зроблено у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин у справі, оскільки матеріали справи містять постанову начальника Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 3 лютого 2016 року якою постанова від 12 січня 2016 року скасована, як така, що порушує права та законні інтереси осіб у виконавчому провадженні.

21. На підтвердження фактичного здійснення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 підприємницької діяльності у нежитловому приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , станом на вчинення виконавчих дій, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору оренди від 01 серпня 2015 року, однак проігноровано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року, яким встановлено, що 03 вересня 2015 року між ТОВ «Софіт-Капітал» (орендодавець) та ТОВ «Юнеско» (орендар) укладено договір оренди приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - магазин.

22. Красногвардійський ВДВС Дніпропетровського МУЮ у касаційній скарзі вказав, що 18 грудня 2015 року при проведенні примусового виселення боржника (ТОВ «Юнеско») з нежитлової будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_2, на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2015 року № 904/8866/15, з описом майна, яке на час спірних виконавчих дій знаходилось у вказаному приміщенні, державний виконавець діяв в межах та у спосіб передбачені чинним законодавством.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.

24. Спірні правовідносини між сторонами склались з приводу наявності чи відсутності в діях Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ порушень під час виселення з нежитлової будівлі не боржника у виконавчому провадженні, а позивачів, які не є сторонами виконавчого провадження.

25. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 (далі - Інструкція) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

27. Згідно частини першої статті 1 Закону Закон № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

28. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (частина перша та друга статті 2 Закону № 606-XIV).

29. Частиною першою статті 8 Закону № 606-XIV визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

30. Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

31. Частиною другою статті 25 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

32. За змістом статті 78 Закону № 606-XIV державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

33. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

34. Державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

35. Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

36. У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем.

37. Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

38. У розділі 8.4 Інструкції також визначений порядок виконання рішень про виселення боржника.

39. Отже, вказані положення регулюють процедуру виконання рішення про виселення боржника, тобто стосуються безпосередньо відносин між сторонами/учасниками виконавчого провадження, а недотримання державним виконавцем законодавчо встановленої процедури є підставою для визнання його дій протиправними.

40. В той же час положеннями статті 60 Закону № 606-XIV врегульовано процедуру зняття арешту з майна, що належить іншій особі, а не боржникові.

41. Аналізуючи наведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів вважає передчасними висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дії Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо виселення позивачів, оскільки застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі та підтвердження їх відповідними доказами.

42. Тобто, застосування судами норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

43. При цьому, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції встановив, а апеляційний суд не перевірив, що право власності на нежитловий будинок розташований у АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 12 травня 2006 року.

44. Натомість, матеріали справи містять відомості про зміну власників вказаного нерухомого майна на час вчинення виконавчих дій.

45. Також слід зазначити, що матеріали справи містять докази яким суди також не надали належної правової оцінки, зокрема постанову начальника Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 3 лютого 2016 року про скасування постанови державного виконавця від 12 січня 2016 року, на підставі якої суди встановили належність позивачам описаного, під час вчинення виконавчих дій, майна.

46. Крім того, суди попередніх інстанцій встановлюючи, на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01 серпня 2015 року, місцезнаходження магазину з продажу електроприладів громадянки ОСОБА_3 у приміщенні в якому державним виконавцем здійснювалися виконавчі дії, не дослідили та не надали належної правової оцінки обставинам справи встановленим в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області у справі № № 904/8866/15, що набрало законної сили, зокрема щодо існування договору оренди на вказане приміщення укладеного між ТОВ «Софіт-Капітал» та ТОВ «Юнеско» 03 вересня 2015 року .

47. Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

48. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

49. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

50. Верховний Суд зазначає, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам щодо їх обґрунтованості, оскільки ухвалені без повного і всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення цього спору, без надання оцінки всім аргументам учасників справи.

51. Суд касаційної інстанції відповідно до частини другої статті 341 КАС України позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази

52. За змістом статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

53. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

54. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права щодо повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та, як наслідок, висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання незаконними дій Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо виселення позивачів.

55. Під час нового розгляду справи у вказаній частині позовних вимог суду слід встановити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, а у разі необхідності витребувати, і лише після цього вирішити спірні правовідносини з правильним застосуванням до спірних правовідносин норми матеріального права.

56. Судове рішення, на підставі встановлених обставин та зібраних доказів, повинно містити обґрунтування, чому суд приймає або відхиляє той чи інший доказ, надавши правову оцінку усім доводам сторін в аспекті заявлених позовних вимог.

57. Щодо позовних вимог про зобов`язання Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ відновити порушені права позивачів шляхом вселення їх до об`єкту нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у задоволенні яких відмовлено, то в цій частині рішення судів, враховуючи положення частини першої статті 341 КАС України, касаційним судом не переглядаються.

58. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 353, 356 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Красногвардійського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Капітал» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року скасувати в частині позовних вимог про визнання незаконними дій Красногвардійського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виселення позивачів, справу № 804/16540/15 в цій частині направити на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

В решті судові рішення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду