Справа № 280/1420/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про роз`яснення судового рішення

21 листопада 2019 року Справа № 280/1420/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд в складі головуючого суді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву є Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області про роз`яснення судового рішення у справі № 280/1420/19

за позовом ОСОБА_1

до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області), в якому просила суд: визнати протиправним повідомлення відповідача про відмову в перерахунку пенсії судді у відставці ОСОБА_1 , призначеної як державному службовцю; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії, у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" та згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області за 08-02/494 від 25.01.2019 в розмірі 83 відсотків від вказаної у цій довідці заробітної плати без обмеження розміру пенсії, починаючи стягнення з 01.01.2019, з урахуванням виплачених сум; постанову суду звернути до негайного виконання.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.05.2019 у справі №280/1420/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

30.10.2019 за вх. № 45017 до суду від Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області надійшла заява про роз`яснення рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.05.2019.

Ухвалою суду від 30.10.2019 прийнято до розгляду про роз`яснення судового рішення у справі №280/1420/19 та призначено судове засідання на 11.11.2019.

У зв`язку з перебуванням судді Сіпаки А.В. в період з 05.11.2019 по 15.11.2019 на лікарняному судове засідання по розгляду заяви про роз`яснення судового рішення у справі №280/1420/19 перенесено на 21.11.2019 про що учасників справи повідомлено належним чином.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

Згідно з ч.3 ст. 254 КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України враховуючи відсутність перешкод для розгляду заяви, суд дійшов висновку про розгляд заяви про роз`яснення судового рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.05.2019 в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та заяву про роз`яснення рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд розяснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Тобто, роз`яснення рішення є одним із способів усунення його недоліків, які в подальшому можуть викликати певні ускладнення при його виконанні, або взагалі перешкодити виконанню судового рішення.

Підставою для подання заяви про роз`яснення судового рішення є його незрозумілість.

Отже, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, а також (або) для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Так, згідно з п. 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому клопотання про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

В заяві про роз`яснення рішення суду відповідач вказує на незрозумілість цього рішення в частині, що стосується проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до довідки про судівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці в той час, як в резолютивній частині рішення зобов`язано провести перерахунок від вказаної у цій довідці заробітної плати, яка її не містить та що стосується обмеження граничного розміру пенсії.

В мотивувальній частині рішення суду від 06.05.2019 року зазначалося, що правовий статус суддів та гарантії їх незалежності визначені Конституцією України та Законом № 2453, що відповідає частині першій статті 126 Основного Закону України, згідно з якою незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Конституційний Суд України неодноразово в своїх рішеннях висловлював правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів, в тому числі щодо матеріального та соціального забезпечення у вигляді призначення та отримання пенсій та/або щомісячного довічного грошового забезпечення суддів у відставці, які викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 р. N 4-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013, 8 червня 2016 року № 4-рп/2016.

В Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005зазначено, що конституційний статус суддів передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості.

Надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту(заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності. За змістом статті 126 Конституції України положення частини третьої статті 11 Закону України "Про статус суддів"у взаємозв`язку з частиною восьмоюстатті 14 Закону України "Про судоустрій України" треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

В Рішенні Конституційного Суду України від 18 червня 2007 р. N 4-рп/2007 вказано, що відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про статус суддів" гарантії незалежності суддів, включаючи заходи їх правовогозахисту, матеріальногоісоціального забезпечення, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України. Це положення узгоджується з частиною третьою статті 22 Конституції України. Однією згарантійзабезпечення незалежності суддів, закріплених участині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Суддям, які вийшли у відставку, призначається пенсія на умовах, передбачених Законом України "Продержавнуслужбу", що визначено статтею 43 Закону України "Про статус суддів". Відповідно до частини четвертої цієї статті судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або щомісячне довічне грошове утримання. При цьому розмір такого утримання не обмежений.

В мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Законодавець при прийнятті нового Закону України «Про державну службу» та внесенні змін до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» залишив незмінним зміст права на призначення пенсії та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але в той же час, передбачивши на законодавчому рівні порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, залишив не врегульованим питання перерахунку пенсії судді у відставці, таким чином звузив обсяг права судді у відставці на перерахунок пенсії, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Право судді на пенсію або за його вибором на отримання щомісячного довічного грошового утримання є однаковими гарантіями незалежності суддів, що відповідає універсальному принципу рівності, гарантованого статтею 21 Конституції України.

Отже, законодавцем фактично виокремлено певну категорію суддів у відставці, які мають право на одержання щомісячного довічного грошового утримання. Таке законодавче регулювання суперечить меті встановлення конституційної гарантії матеріального забезпечення суддів як елемента їх незалежності, свідчить про його формальний характер, не відповідає принципу єдиного статусу всіх суддів України та порушує принцип рівності між суддями у відставці, які отримують щомісячне довічне грошове утримання, та пенсію у зв`язку з досягненням пенсійного віку.

Сама по собі відсутність норми про перерахунок пенсій суддям у відставці не є підставою для відмови у такому перерахунку. Право судді у відставці на пенсію є конституційною гарантією. Отже, встановлені Законами України "Про статус суддів" та „Про судоустрій і статус суддів" гарантії матеріального забезпечення судді у відставці, не можуть бути знівельовані і повинні бути дотримані.

Суд, з урахуванням Рішень Конституційного Суду України, які є обов`язковими до застосування судами загальної юрисдикції, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок призначення та перерахунку пенсії судді у відставці, дійшов висновку, що позивач, як суддя у відставці, який отримує пенсію на підставі ст. 43 Закону України «Про статус суддів», ст. 37 Закону України «Про державну службу», норм Закону України «Про судоустрій та статус суддів», має право на перерахунок пенсії у зв`язку із збільшення заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді по аналогії з правом суддів у відставці на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, які є однаковими гарантіями для суддів у відставці.

Разом з тим, суд зазначає, розмір пенсії судді має ставитись в залежність від суми суддівської винагороди діючого судді (заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця), а отже, виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеної пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що поставлені питання охоплюються сферою застосування ст. 254 КАС України, у зв`язку з чим, заява Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 241, 243, 248, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області про роз`яснення судового рішення у справі № 280/1420/19- задовольнити.

Роз`яснити рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/1420/19 від 06.05.2019 року таким чином, що при його виконанні Головному управлінню Пенсійного фонду в Запорізькій області слід проводити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії, у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" та згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області за 08-02/494 від 25.01.2019 в розмірі 83% від вказаної у цій довідці заробітної плати без обмеження розміру пенсії, починаючи з 01.01.2019, з урахуванням виплачених сум.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Запорізький окружний адміністративний суд.

Суддя А.В. Сіпака