Справа № 360/4561/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4561/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі відповідач), в якому позивач просив суд:

-визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області щодо неврахування при призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 довідок про заробітну плату для обчислення пенсії №216 від 22 червня 2018 року, №218 від 22 червня 2018 року, №3956 від 16 жовтня 2018 року, № 487 від 15 червня 2018 року за періоди його роботи: з 23 липня 1982 року по 04 грудня 1984 року на ОДО «ПЕМЗ ім. К.Маркса»; з 26 січня 1987 року по 08 вересня 1988 рік на шахті «В.Р. Менжинського» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля»; з 20 вересня 1991 року по 31 серпня 1995 року на шахті XXII з`їзду КПСС виробничого об`єднання «Стахановвугілля»;

-зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 04.02.2019 року з урахуванням заробітної плати за період його роботи з серпня 1982 року по серпень 1995 року на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії №216 від 22 червня 2018 року, №218 від 22 червня 2018 року, №3956 від 16 жовтня 2018 року, № 487 від 15 червня 2018 року і у зв`язку з цим нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість по пенсії з дня призначення пенсії, тобто з 04.02.2019 (а.с.4-9).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

ОСОБА_1 16 вересня 2019 року звернувся до співробітників відповідача з заявою про надання роз`яснень в зв`язку з чим при призначенні йому пенсії згідно його заяви від 04 лютого 2019 року не було враховану заробітну плату до 1994 року, оскільки він надав довідки про заробітну плату за цей період. Листом відповідача №20217/03-22 від 24 вересня 2019 року позивачу повідомили, що надані довідки дійсно знаходяться в матеріалах пенсійної справи, але вони не можуть бути враховані при нарахуванні пенсії, оскільки виданні підприємствами та архівами, які розміщені на тимчасово окупованій території України і не були перереєстровані в реєстрі застрахованих осіб на території підконтрольній Україні.

Позивач вважає, що неврахування заробітної плати за період роботи ОСОБА_1 з 1982 року по 1994 рік згідно наданих ним довідок при призначені пенсії на пільгових умовах є незаконними, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до відділу діловодства та обліку звернення громадян 12.11.2019 за вхідним реєстраційним номером 56513/2019 надав відзив на позовну заяву від 08.11.2019 №24169/07-20 (а.с.114-116), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що 04.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За наслідками розгляду заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 12.02.2019 №436/2019. Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до управління про скасування рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії від 12.02.2019 №436/2019; про зобов`язання управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати період роботи позивача: з 23.07.1982 по 04.12.1984 на ОДО «ПЕМЗ ім. К.Маркса» в якості слюсаря та водія до страхового стажу; з 26.01.1987 по 08.09.1988 період роботи на шахті «В.Р.Менжинського» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» машиніста підземних установок електровоза підземного з повним робочим днем під землею; з 20.09.1991 по 31.08.1995 період роботи на шахті XXII з`їзду КПСС виробничого об`єднання «Стахановвугілля» горноробочим очисного забою з повним робочим днем під землею; з 11.09.1995 по 30.04.1997 період роботи на шахті «Родіна» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» горноробочим очисного забою з повним робочим днем під землею; з 14.07.1997 по 03.04.2000 період роботи на шахті «Золоте» ДП ДХК «Первомайськвуліггя» горноробочим очисного забою з повним робочим днем під землею до пільгового стажу згідно Списку №1 та про призначення ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви від 04.02.2019.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №360/1015/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано управління зарахувати періоди роботи позивача, а саме: з 26.01.1987 по 08.09.1988 період роботи на шахті «В.Р. Менжинського» виробничого об єднання «Первомайськвугілля» на посаді машиніста підземних установок електровоза підземного з повним робочим днем під землею; з 20.09.1991 по 31.08.1995 період роботи на шахті XXII з`їзду КПСС виробничого об єднання «Стахановвугілля» на посаді гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею; з 11.09.1995 по 30.04.1997 період роботи на шахті «Родіна» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» на посаді гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею; з 14.07.1997 по 03.04.2000 період роботи на шахті «Золоте» ДП ДХК «Первомайськвугілля» на посаді гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею, до пільгового стажу згідно списку №1.

На виконання рішення суду управлінням було призначено пенсію ОСОБА_1 , яка виплачується по теперішній час. 16.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до управління з заявою (№3830) про поновлення виплати пенсії. 16.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою довільної форми (вх.№6588/22 від 16.09.2019) щодо неврахування при розрахунку пенсії довідок про заробітну плату до 1994 року. Відповідач зазначає, що вказані довідки видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території, а тому не можуть бути враховані при призначенні пенсії. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представником позивача 15.11.2019 до канцелярії суду надано відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.120-124).

Ухвалою суду від 25.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.1-2).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 19.01.2002 Первомайським МВУМВС України в Луганській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 (а.с.10-11,12).

Відповідно до інформації зазначеної у довідці від 19.04.2017 № позивач є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання/перебування є АДРЕСА_2 (а.с.13).

04.02.2019 позивач звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку із заявою щодо призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.101).

За наслідками розгляду заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 12.02.2019 №436/2019.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №360/1015/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій неправомірними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 , а саме: з 26.01.1987 по 08.09.1988 період роботи на шахті «В.Р. Менжинського» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» на посаді машиніста підземних установок електровоза підземного з повним робочим днем під землею; з 20.09.1991 по 31.08.1995 період роботи на шахті XXII з`їзду КПСС виробничого об`єднання «Стахановвугілля» на посаді гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею; з 11.09.1995 по 30.04.1997 період роботи на шахті «Родіна» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» на посаді гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею; з 14.07.1997 по 03.04.2000 період роботи на шахті «Золоте» ДП ДХК «Первомайськвугілля» на посаді гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем під землею, до пільгового стажу згідно списку №1.

У задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в призначення пенсії від 12.02.2019 №436/2019 ОСОБА_1 на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» з 04.02.2019; зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» з 04.02.2019 та зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 23.07.1982 по 04.12.1984 на ТДВ «ПЕМЗ ім. К.Маркса» на посадах слюсаря та водія, до загального страхового стажу відмовлено (а.с.85-90).

Відповідно до інформації, зазначеної у витягу з підсистеми призначення та виплати пенсії, 12.09.2019 позивачу призначено пенсію за віком з 04.02.2019 (зворотній бік а.с.102), яку останній наразі отримує (а.с.112).

16.09.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії (а.с.106), а також з заявою, в якій просив роз`яснити чому при розрахунку пенсії не були враховані роки заробітної плати до 1994 року на підставі наданих довідок (а.с.14).

До заяви позивачем було додано наступні довідки про заробітну плату для обчислення пенсії на пільгових умовах:

-№216 від 22 червня 2018 року (а.с.22) та №218 від 22 червня 2018 року (а.с.23), які були видані ТОВ «Первомайський електромеханічний завод ім. К.Маркса» так званої Луганскої Народної Республіки;

- №3956 від 16 жовтня 2018 року, яка видана адміністрацією міста Первомайську так званої Луганскої Народної Республіки шахта «ім В.Р. Менжинського» (а.с.24);

-№ 487 від 15 червня 2018 року, яка видана Державним унітарним підприємством так званої Луганскої Народної Республіки «Центруголь» (а.с.25).

24.09.2019 за №20217/03-22 відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що зарахувати довідки про заробітну плату, які видані підприємством неіснуючої держави неможливо (а.с.15-16).

30.09.2019 ухвалою Луганського окружного адміністративного суду по справі №360/1015/19 заяву представника позивача адвоката Борисова Дмитра Геннадійовича про роз`яснення виконання судового рішення у справі №360/1015/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій неправомірними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Роз`яснено, що ОСОБА_1 не повинен подавати нову заяву про призначення пенсії з урахуванням висновків суду по адміністративній справі № 360/1015/19. Роз`яснено, що Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повинно спочатку зробити відповідний розрахунок відносно ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду по адміністративній справі № 360/1015/19, за наслідками якого прийняти рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_1 положень абзацу 24 пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.91-92).

03.10.2019 відповідачем зроблено перерахунок пенсії позивача за його заявою від 16.09.2019, однак розмір пенсії позивача не змінився (а.с.107).

Вважаючи протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області щодо неврахування при призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 довідок про заробітну плату для обчислення пенсії №216 від 22 червня 2018 року, №218 від 22 червня 2018 року, №3956 від 16 жовтня 2018 року, № 487 від 15 червня 2018 року за період його роботи з 23 липня 1982 року по 04 грудня 1984 року період роботи на ОДО «ПЕМЗ ім. К.Маркса»; з 26 січня 1987 року по 08 вересня 1988 рік період роботи на шахті «ім В.Р. Менжинського» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля»; з 20 вересня 1991 року по 31 серпня 1995 року період роботи на шахті XXII з`їзду КПСС виробничого об`єднання «Стахановвугілля», позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, відзив та пояснення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

В силу пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються, у тому числі, пенсія за віком ( пункт 1 частини першої статті 9 Закону №1058).

Статтею 26 Закону №1058 визначені умови призначення пенсії за віком. Відповідно до частини 1 статті 114 вказаного Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно абзацу 1 частини 1 статті 40 Закону №1058 - для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №1058, затвердженому постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2055 р. за №1566/11846, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Оглядом матеріалів справи судом встановлено, що позивачем при подачі заяви про призначення пенсії 04.02.2019 були надані довідки про заробітну плату до 01.07.2000 (а.с.101-зворотній бік).

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при визначенні розміру пенсії не взято до уваги довідки №216 від 22 червня 2018 року, №218 від 22 червня 2018 року, №3956 від 16 жовтня 2018 року, № 487 від 15 червня 2018 року про заробітну плату позивача до 01.07.2000, оскільки вони видані підприємствами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території, а також не зареєстровані.

Між тим, в даному випадку не врахування таких довідок при обчисленні розміру пенсії позивача порушує його конституційне право на соціальний захист передбачений статтею 46 Конституції України.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з частиною першою статті 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до частин другої та третьої статті 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і такі підприємства були утворені відповідно до законодавства України.

Первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus V. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer V. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики.

При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96).

Отже, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92).

Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

Таким чином, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Отже суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на встановлення розміру пенсії на підставі довідок про заробітну плату з підстави знаходження підприємств та установ, які видали документи на підтвердження пільгового стажу роботи, на тимчасово непідконтрольній українській владі території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що діями відповідача порушені права позивача, які підлягають відновленню шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 04.02.2019 з урахуванням заробітної плати за період його роботи з серпня 1982 року по серпень 1995 року на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії №216 від 22 червня 2018 року, №218 від 22 червня 2018 року, №3956 від 16 жовтня 2018 року, № 487 від 15 червня 2018 року та виплатити ОСОБА_1 різницю недоотриманої пенсії, починаючи з 04.02.2019.

У зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню з корегуванням способу захисту порушених прав позивача.

Що стосується клопотання про допущення до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати позивачу пенсії у новому розмірі у межах суми стягнення за один місяць, то воно задоволенню не підлягає, оскільки суд даним рішенням не присуджував новий розмір пенсії позивачу, а лише зобов`язав відповідача зробити перерахунок та виплатити різницю недоотриманої пенсії з 04.02.2019.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн (а.с.3).

Оскільки рішення прийнято на користь позивача лише з корегуванням способу захисту, то судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Викладені з цього приводу заперечення відповідача суд вважає неприйнятними, оскільки відшкодування понесених судових витрат не ставиться в залежність наявності або відсутності на це коштів у сторони, з якої присуджується таке відшкодування.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області щодо неврахування при призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 довідок про заробітну плату для обчислення пенсії №216 від 22 червня 2018 року, №218 від 22 червня 2018 року, №3956 від 16 жовтня 2018 року, № 487 від 15 червня 2018 року за період роботи: з 23 липня 1982 року по 04 грудня 1984 року на ОДО «ПЕМЗ ім. К.Маркса»; з 26 січня 1987 року по 08 вересня 1988 рік на шахті «ім В.Р. Менжинського» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля»; з 20 вересня 1991 року по 31 серпня 1995 року на шахті XXII з`їзду КПСС виробничого об`єднання «Стахановвугілля».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) з 04.02.2019 з урахуванням заробітної плати за період роботи з серпня 1982 року по серпень 1995 року на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії №216 від 22 червня 2018 року, №218 від 22 червня 2018 року, №3956 від 16 жовтня 2018 року, № 487 від 15 червня 2018 року та виплатити ОСОБА_1 різницю недоотриманої пенсії, починаючи з 04.02.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова