Справа № 243/12911/19
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/125/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» листопада 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 Батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції БОРІВСЬКОГО Дмитра Геннадійовича про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до поліцейського 1 Батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Борівського Д.Г. про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 29 жовтня 2019 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, він керуючи автомобілем Дача-Логан, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Залізничній м. Рубіжне, де був зупинений поліцейським 1 батальйону 2 роти УПП в Луганській області сержантом поліції Борівським Дмитром Геннадійовичем. Незрозуміло відрекомендувавшись, не повідомивши про відео фіксацію чи її відсутність, сержант поліції вказав, що на транспортному засобі, яким він керував не освітлений державний номерний знак і попросив передати документи на авто та Водійське посвідчення. На його прохання надати докази, які б підтвердили твердження відповідача про вчинене ним правопорушення, а саме відео фіксацію правопорушення чи свідків, інспектор не відреагував. Жодних доказів порушення ним правила дорожнього руху інспектор не надав. Перевіривши документи, інспектор повідомив про відсутність Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, після чого направився до службового авто для складання Постанови в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає таке притягнення до адміністративної відповідальності, що передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП незаконним та необґрунтованим, а Постанову серії ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року незаконною та такою, що підлягає скасування.

Оскаржувану Постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню судом, оскільки обставини, зазначені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, а також відповідач не надав доказів щодо відсутності освітлення державного номерного знаку, в оскаржуваній Постанові інспектор навіть не кваліфікував його дії у відповідності до норм КУпАП, не вказав статтю за відсутність освітлення номерного знаку, а лише зазначив, що цей факт мав місце та притягнув його до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року, складену поліцейським 1 Батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержантом поліції Борівським Дмитром Геннадійовичем відносно нього, ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. 26 листопада 2019 року надав суду Заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач - поліцейський 1 Батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержант поліції Борівський Д.Г. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 21). 20 листопада 2019 року Борівський Д.Г. до суду надав Заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав просив суд відмовити у їх задоволенні, а також долучив до матеріалів справи в якості доказу відеоматеріали правопорушення (а.с. 22, 23).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 1 Батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Борівського Дмитра Геннадійовича про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу Адміністративного Судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.2.1 ґ. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Відповідно до ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

За статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (зокрема ст. 126).

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 29 жовтня 2019 року в м. Рубіжне Луганської області поліцейським 1 Батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержантом поліції Борівським Д.Г. було складено Постанову серії ЕАК №1684527 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено штраф в розмірі 425 грн.

Відповідно до Постанови серії ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Дача - Логан, державний номерний знак НОМЕР_1 , 29 жовтня 2019 року о 22 годині 00 хвилин в місті Рубіжне Луганської області по вул. Залізнична, керував транспортним засобом в темну пору доби був неосвітлений державний номерний знак, при перевірці документів водій не мав чинного Страхового поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.ґ ПДР України - відсутність у водія Поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.1).

Згідно пункту 2.1.ґ Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі.

Пунктом 9 розділу 3 зазначеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов`язки. Після цього оголошується Протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у справі, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано в якості свідка.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність подій адміністративного правопорушення. Наявність подій правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, а саме ст.72-90, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідачем, як доказ правомірності своїх дій, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, було надано до суду диск з відеозаписом з камери поліцейського. З переглянутого судом відеозапису не вбачається чи освітлювався номерний знак автомобіля, яким керував позивач, однак видно, що ОСОБА_1 запропоновано відповідачем усунути неполадку автомобіля, ОСОБА_1 відповів інспектору, що на даний час не має технічної можливості усунути неполадку автомобіля щодо освітлення номерного знаку, після чого водій надав інспектору Технічний паспорт на автомобіль, Посвідчення водія та вказав, що не має чинного Страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 23).

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак у порушення вказаних вимог, відповідачем не було належним чином складено Постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 інкримінується зокрема «керування транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком», а також «відсутність чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак порушення «керування транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком» не входять до складу порушень, передбачених частиною 1 статті 126 КУпАП, а також Постанова відповідача не містить посилання на п. 2.9 в Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Таким чином, суд критично ставиться до доводів відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вони суперечать змісту Постанови, з якої вбачається, що стягнення було накладено лише за одне правопорушення - відсутність у водія Поліса обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.п. а) п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону № 1961-IV, контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом № 1961-IV, які не мали місце в даних правовідносинах, а саме при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже підстав для застосування до ОСОБА_1 санкції, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП у Інспектора не було.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року, справа № К/800/13938/17.

При таких обставинах, суд приходить до переконання, що вимога відповідача пред`явити Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була незаконною, і не може ставитись у вину вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з положень ст. 9 КУпАП, якою передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження законності його дій при висуненні позивачу вимоги пред`явити Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, що є підставою для скасування Постанови ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим необхідно визнати протиправною та скасувати Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року у відношенні нього і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись вимогами ст. ст. 2-16, 19-20. 49, 121-126, 131, 159-167, 181, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, п.3 частини 3 статті 286, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 1 Батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції БОРІВСЬКОГО Дмитра Геннадійовича про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1684527 від 29 жовтня 2019 року, складену поліцейським 1 Батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції БОРІВСЬКИМ Дмитром Геннадійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу 7 Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2019 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.