Справа № 420/6307/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6307/19
УХВАЛА

25 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправними дій щодо примусового виконання виконавчого листа №2-4991/10 та щодо винесення постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо примусового виконання виконавчого листа №2-4991/10, виданого Київським районним судом м. Одеси;

- визнати протиправними дії першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо винесення постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 23 грудня 2012 року та акту державного виконавця про передачу стягувачу майна від 23 грудня 2012 року та їх скасувати.

Поданий позов не відповідав вимогам статей 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року зазначений позов був залишений без руху та позивачу надано 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Також, ухвалою суду від 30 жовтня 2019 року, судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

14 листопада 2019 року від позивача повторно надійшла заява про звільнення від сплати судового збору (вхід. №42677/19).

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що на даний момент він знаходиться в надзвичайно складному матеріальному становищі у зв`язку з чим просить звільнити його від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п.1 ч.2 ст.45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

З наданої позивачем заяви від 14 листопада 2019 року про звільнення від сплати судового збору не вбачається будь-яких інших підстав або обставин, аніж ті, які були наведені позивачем у клопотанні від 25 жовтня 2019 року та оцінку яким було надано в ухвалі суду від 30 жовтня 2019 року.

До того ж до заяви про звільнення від сплати судового збору, в якості доказів неможливості сплатити судовий збір позивачем не надано жодного доказу.

Також, суд зазначає, що позивачем не було усунуто жодного недоліку позовної заяви, який було викладено в ухвалі суду від 30 жовтня 2019 року, а саме: в порушення п.2 ч.5 ст.160 КАС України позивачем в позовній заяві невірно вказано найменування відповідача; в порушення п.5 ч.6 ст.160 КАС України, позивачем не зазначено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини; в порушення п.8 ч.6 ст.160 КАС України, позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; в порушення п.11 ч.5 ст.160 КАС України, позивачем на надано до позову власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; позивач не зазначає, які саме конкретні дії відповідача щодо примусового виконання виконавчого листа №2-4991/10 необхідно визнати протиправними; позивач в порушення ч.7 ст.161 КАС України не надає до позовної заяви ані оскаржуваної постанови, ані акту; позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою, у зв`язку з чим позивачу необхідно було подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати причини поважності (у разі їх наявності) пропуску строку звернення до суду та надати належні докази.

Згідно з вимогами п.1 ч.4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставинах, в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позов ОСОБА_1 слід визнати неподаним та повернути позивачу.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання протиправними дій щодо примусового виконання виконавчого листа №2-4991/10 та щодо винесення постанови державного виконавця про передачу майна стягувачу - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов