Справа № 200/5122/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 р. Справа№200/5122/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

за участю:

секретаря Перерви Д.В.,

представника позивача Кравченко Ю.С.

представників відповідача-1 Пономарьова А.О., Сіваш В.В.,

представника відповідача-2 Харчишина О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до Головного управління ДФС у Донецькій області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про стягнення заборгованості з бюджету з відшкодування податку на додану вартість,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області, Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, про стягнення заборгованості з бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 15.11.2017 року позивачем надано/зареєстровано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року з додатками, згідно з якою позивачем визначено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 7 825 974 грн.

28.11.2017 року позивачем надано до ГУ ДФС у Донецькій області заяву №07/1715 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 7 825 974 грн. по декларації за жовтень 2017 року (податкова декларація з ПДВ від року №) на поточний рахунок платника податків.

За результатом проведення перевірки ГУ ДФС у Донецькій області було складено акт №909/05-99-12-02/34657789 від 29.12.2017 року та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2018 року і податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2018 року, з якими позивач не погодився та звернувся до Донецького окружного адміністративного суду, рішенням якого від 11.04.2018 року по справі №805/767/18-а, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року, вказані податкові повідомлення-рішення визнані протиправними та скасовані.

23.10.2017 року Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання бездіяльності ГУ ДФС у Донецькій області протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №200/11217/18-а позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Донецькій області щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 7 825 974 грн. 18.03.2019 року Перший апеляційний адміністративний суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про продовження строку усунення недоліків по сплаті судового збору за апеляційною скаргою та повернув її заявникові.

Станом на 09.04.2019 року відповідачі продовжують ігнорувати рішення суду, яке набрало законної сили. На сайті Міністерства фінансів України відсутня інформація про включення податкової декларації з ПДВ ТОВ «Краматорськтеплоенерго» від 15.11.2017 року № до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, що призвело фінансовий стан позивача до критичного стану.

Належним способом захисту порушеного права щодо неповернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ позивач вважає стягнення даної суми з Державного бюджету України через територіальне управління Державної казначейської служби. Позивач вважає, що таким територіальним управлінням ДКС у справі про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2017 року в сумі 7 825 974 грн. є Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області.

З наведених підстав позивач просив стягнути з Державного бюджету України на його користь суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 7 825 974 грн. та пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість, в розмірі 101 887 грн. 75 коп.

Ухвалою судді від 29 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

За клопотанням представника позивача у підготовчому засіданні ухвалою суду від 13 червня 2019 року Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було замінено на належного відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

Ухвалою суду від 13 червня 2019 року за клопотанням представника відповідача ГУ ДФС у Донецькій області провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в іншій пов`язаній справі.

Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Під час розгляду справи позивачем були збільшені позовні вимоги в частині стягнення з Державного бюджету України на його користь суми пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість, яку просив стягнути в розмірі 259 350 грн. 63 коп. (а.с.91). Заявою від 24.09.2019 року позивач зменшив суму заявленої до відшкодування пені, просиві стягнути її в сумі 257 161 грн. 51 коп. (а.с.155-156).

Відповідачі Головне управління ДФС у Донецькій області та Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби проти заявлених вимог заперечили, надали відзиви на позовну заяву (а.с.80-81, 71-72).

Представники ГУ ДФС у Донецькій області в судовому засіданні проти позову заперечили, зазначили, що ТОВ «Краматорськтеплоенерго» по декларації з ПДВ за жовтень 2017 року заявлено до відшкодування суму ПДВ у розмірі 7 825 974 грн.

За результатами проведеної позапланової документальної виїзної перевірки за жовтень 2017 року (акт №909/05-99-12-02/34657789 від 30.11.2017р.) встановлено: завищення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 7 825 974 грн., завищення суми податку на додану вартість, заявленої до відшкодування з бюджету на рахунок платника в банку в розмірі 7 825 974 грн., заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке підлягає сплаті до державного бюджету у сумі 2 392 159 за жовтень 2017 року.

За результатами перевірки було прийнято:

податкове повідомлення-рішення (форма В1) № від 17.01.2018 року відповідно до якого зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2017 року у розмірі 7 825 974 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 956 494 грн.;

податкове повідомлення-рішення (форма Р) № від 17.01.2018 року відповідно до якого збільшено суму податкових зобов`язань за жовтень 2017 року у розмірі 2 392 159 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 196 076 грн.

Не погодившись з висновками перевірки підприємство звернулося до Донецького окружного адміністративного суду, рішенням якого від 11.04.2018 року по адміністративній справі №805/767/18-а позовну заяву товариства про скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.01.2018 року та № від 17.01.2018 року задоволено.

Постановою ДААС від 18.09.2018 року по адміністративній справі №805/767/18-а апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області залишено без задоволення.

Після отримання рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року у справі №805/767/18-а здійснено інвентаризацію наявної переплати з податку на додану вартість в ІКП платника ТОВ «Краматорськтеплоенерго», по коду класифікації доходів бюджету 14010100 (ПОДАТОК НА ДОДАНУ ВАРТІСТЬ ІЗ ВИРОБЛЕНИХ В УКРАЇНІ ТОВАРІВ (РОБІТ, ПОСЛУГ)), в результаті якої встановлено, що сума невідшкодованого ПДВ у розмірі 7 825 974 грн. у хронологічному порядку погашена позитивними нарахуваннями, а саме:

декларацією з ПДВ за червень 2018 року (№ від 18.07.2018, сума ПДВ до сплати 3 599 777 грн., термін сплати 30.07.2018);

декларацією з ПДВ за липень 2018 року (№ від 16.08.2018, сума ПДВ до сплати 5 396 305 грн., термін сплати 30.08.2018).

Відповідні дії з погашення суми невідшкодованого ПДВ по декларації за жовтень 2017 року (від 15.11.2017 №) відображені в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Також, проведеним аналізом ІКП платника встановлено, що платником ТОВ «Краматорськтеплоенерго» були здійснені перерахування коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, які зараховані:

23.07.2018 платіжне доручення №24286124 від 23.07.2018 сума 455 772 грн.;

26.07.2018 платіжне доручення №25527303 від 26.07.2018 сума 3 144 005 грн.;

29.08.2018 платіжне доручення №38265604 від 29.08.2018 сума 5 396 305 грн.

Рішенням Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №200/11217/18-а визнано протиправним бездіяльність ГУ ДФС у Донецькій області щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Краматорськтеплоненерго» за жовтень 2017 в розмірі 7 825 974 грн. Ухвалою ДААС від 05.02.2019 року апеляційну скаргу ГУ ДФС у Донецькій області залишити без руху.

Станом на дату надання інформації ГУ ДФС у Донецькій області не має можливості виконати рішення суду у справі №200/11217/18-а, а саме, внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Краматорськтеплоненерго» за жовтень 2017 року в розмірі 7 825 974 грн. через відсутність в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування залишку невідшкодованого ПДВ по декларації за жовтень 2017 року у сумі 7 825 974 грн. Іншого механізму відшкодування узгоджених сум ПДВ станом на теперішній час не запроваджено.

З наведених підстав просили відмовити у задоволенні позову.

Представник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в судовому засіданні проти позову заперечила, з підстав викладених у позовній заяві, зазначила, що позивач перейшов на облік Офісу великих платників податків ДФС з 01.01.2019 року. Станом на вказану дату в ІКП з податку на додану вартість в історії переплат обліковується сума 7 825 981 грн. як надмірно сплачена сума. Залишок невідшкодованого ПДВ відсутній. З наведених підстав вважає, що Офіс великих платників податків ДФС діяв відповідно до законодавства, просила у задоволені позову відмовити.

Відповідач Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області представника до судового засідання не направив, був повідомлений про час та місце розгляду справи, про своє ставлення до заявленого позову суд не повідомив.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», зареєстровано в якості юридичної особи () за адресою: 84320, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 8-Д, з 17.11.2006 року перебувало на обліку як платник податку на додану вартість в ДПІ у місті Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області, згідно з витягом № 302.

15.11.2017 року позивачем надано/зареєстровано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2017 року з додатками, згідно з якою ТОВ «Краматорськтеплоенерго» визначено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 7 825 974 грн. Відповідно до п. 200.7 сталі 200 Податкового Кодексу України) до податкової декларації позивачем додано до декларації заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

28.11.2017 року позивачем надано до Головного управління ДФС у Донецькій області заяву № 07/1715 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань достовірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 7 825 974 грн. по декларації за жовтень 2017 року.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Краматорськтеплоенерго» з питань достовірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 7 825 974 грн. та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 7 825 974 грн. по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2017 року № від 15 листопада 2017 року, на підставі якої складено акт № 909/05-99-12-02/34657789 від 29 грудня 2017 року.

На підставі зазначеного акта перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення № від 17 січня 2018 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку в розмірі 7 825 974 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 956 493, 50 грн. та № від 17 січня 2018 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 3 588 238, 50 грн., з яких збільшення за податковими зобов`язаннями в сумі 2 392 159 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1 196 079, 50 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року по справі № 805/767/18-а, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року, податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2018 року і податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2018 року визнані протиправними та скасовані.

05.10.2018 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» направило до Головного управління ДФС у Донецькій області (копію управлінню Державної казначейської служби України у Донецькій області, Державній фіскальній службі України, прокуратурі Донецької області) заяву про необхідність дотримання вимог Податкового кодексу України щодо обов`язку контролюючого органу включення податкової декларації з ПДВ від 15.11.2017 року № до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

З відомостей ІКП позивача встановлено, що платником ТОВ «Краматорськтеплоенерго» були здійснені перерахування коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, які зараховані: 23.07.2018 року [сума 455 772] платіжне доручення № 24286124 від 23.07.2018 року, 26.07.2018 року [сума 3 144 005] платіжне доручення № 25527303 від 26.07.2018 року, 29.08.2018 року [сума 5 396 305] платіжне доручення № 38265604 від 29.08.2018 року. Станом на дату надання інформації по платнику ТОВ «Краматорськтеплоенерго» відсутні залишки невідшкодованого ПДВ, які були заявлені по декларації за жовтень 2017 року у розмірі 7 825 974 грн., а в наявності переплата з ПДВ у сумі 7 825 981 грн. (надміру сплачені кошти, які надійшли з рахунку в СЕА ПДВ).

Вказані обставини, зокрема, встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №200/11217/18-а, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З 01.01.2019 року позивач перебуває на обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби. Станом на вказану дату по платнику ТОВ «Краматорськтеплоенерго» були відсутні залишки невідшкодованого ПДВ, які були заявлені по декларації за жовтень 2017 року у розмірі 7 825 974 грн., а в наявності переплата з ПДВ у сумі 7 825 981 грн.

Вказані обставини, на думку відповідачів, унеможливлюють внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Краматорськтеплоненерго» за жовтень 2017 року в розмірі 7 825 974 грн. через відсутність в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування залишку невідшкодованого ПДВ по декларації за жовтень 2017 року в сумі 7 825 974 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

На підставі пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Пунктом 200.10 статті 200 ПК України визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11 статті 200 ПК України).

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Пунктом 200.14 статті 200 ПК України визначено, що якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин ПК України було визначено, що в разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, вимог, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 цього Кодексу, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

При цьому, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган надсилає платнику податку відповідне податкове повідомлення.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26.

За таких обставин, із врахуванням встановленого судами при розгляді за участю позивача справи №200/11217/18-а права ТОВ «Краматорськтеплоенерго» на бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 7 825 974 грн., а також відсутність механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування вказаного податку, такі способи захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування не призвели до ефективного відновлення права платника податків.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ у розмірі 7 825 974 грн. та пені в розмірі 257 161, 51 грн., які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 року у справі №826/7380/15.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно суми нарахованої пені 257 161 грн. 51 коп. позивачем наданий її розрахунок (а.с.156) , проти якого відповідачами заперечень не надано.

З наведених підстав, виходячи з системного аналізу норм, які регулюють спірні відносини, враховуючи встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про задоволення заявленого позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 8 статті 139 КАС України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що висновок суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог, пов`язаний з протиправною бездіяльністю Головного управління ДФС у Донецькій області, яка встановлена рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі №200/11217/18-а, що набрало законної сили, суд вважає обов`язок щодо відшкодування судових витрат покласти на Головне управління ДФС у Донецькій області, за рахунок бюджетних асигнувань якого підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 19210 грн.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 8-Д, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114, ), Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ), Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (87500, м. Маріуполь, проспект Миру, 68, ), про стягнення заборгованості з бюджету з відшкодування податку на додану вартість - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 8-Д, ) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7 825 974 (сім мільйонів вісімсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 8-Д, ) пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 257 161 (двісті п`ятдесят тисяч сто шістдесят одна) грн. 51 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 8-Д, ) судовий збір у розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 12 листопада 2019 року. Рішення складено у повному обсязі 22 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.А. Чекменьов