Справа № 807/658/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10473/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у справі за його позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування наказів і поновлення на роботі,

суддя(і) у І інстанції Луцович М.М.,

час ухвалення рішення 10 год 32 хв,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складення повного тексту рішення 31 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із позовом, у якому просив скасувати наказ № 954 від 14 травня 2018 року Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі ГУ НП) про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та наказ ГУ НП від 25 травня 2018 року № 108 о/с про звільнення старшого інспектора відділу організації діяльності груп реагування управління привентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції. Одночасно просив поновити його на службі в ГУ НП на рівноцінну посаду тій, з якої його було звільнено.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у справі № 807/658/18 у задоволенні позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що у ході розгляду справи було підтверджено наявність факту порушення позивачем службової дисципліни та норм законодавчих актів, що призвело до тяжких наслідків та стало підставою для його звільнення. Доказів належного повідомлення відповідача позивачем про факт його тимчасової непрацездатності у період видачі наказу № 108о/с від 25 травня 2018 року у ході розгляду справи позивачем не надано.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив зазначене рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити його позов у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що наявність порушень, які стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та звільнення з органів поліції, нічим не підтвердженні, окрім настання дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка мала місце 09 квітня 2018 року близько 15.35 год. в с. Гать Берегівського району Закарпатської області.

По будь-якому правопорушенню адміністративного характеру, пов`язаному із фактом ДТП, не складено жодного протоколу і не направлено на розгляд до компетентного органу.

Не відповідає фактичним обставинам справи те, що ДТП призвела до тяжких наслідків, оскільки на розгляді Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження № 297/357/19 про обвинувачення ОСОБА_1 за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України за спричинення ОСОБА_2 лише середньої важкості тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Пошкодження службового автомобіля тягне за собою матеріальну чи дисциплінарну відповідальність, але не звільнення з органів поліції.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ НП просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, відхиливши доводи апелянта за безпідставністю.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у ході апеляційного розгляду підтримали вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просили скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов у повному обсязі.

Представник ГУ НП, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора відділу діяльності груп реагування управління привентивної діяльності ГУ НП.

Згідно із наказом ГУ НП від 14 травня 2018 року № 954, відповідно до пункту 8 статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнено зі служби в поліції.

Наказом від 25 травня 2018 року № 108 о/с, відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого інспектора відділу організації діяльності груп реагування УПД ГУ НП, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції з 29 травня 2018 року.

Позивач надав до відповідача письмовий рапорт (скаргу) від 28 травня 2018 року про факти і обставини події, що мали місце 09 квітня 2018 року, на ім`я Міністра внутрішніх справ України та начальника ГУ НП (а.с. 16-20 т.1).

До Закарпатського окружного адміністративного суду із цим адміністративнтим позовом ОСОБА_1 звернувся 04 липня 2019 року (а.с. 4 т.1).

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

За правилами частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 5 статті 122 КАС встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до матеріалів справи, витяг із наказу ГУ НП від 25 травня 2018 року № 108 з повідомленням про необхідність прибути до відповідача для отримання трудової книжки ОСОБА_1 отримав засобами поштового зв`язку 30 травня 2018 року (а.с. 44-45 т.1), що ним не заперечувалося у судовому засіданні апеляційного суду.

У задоволенні клопотання ГУ НП про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 судом першої інстанції було відмовлено ухвалою від 05 листопада 2018 року (а.с. 186-187). При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивач скористався досудовим порядком вирішення спору, а отже з урахуванням приписів частини 4 статті 122 КАС строк звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 не пропущено.

Із таким висновком суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, погодитися не можна, виходячи із такого.

Згідно із частиною 4 статті 122 КАС якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

При цьому за правилами частини 1 статті 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

На переконання апеляційного суду, зміст наведеної правової норми свідчить про встановлення нею двох альтернативних способів оскарження поліцейським застосованого до нього дисциплінарного стягнення шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, або шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Відтак, правових підстав вважати, що у випадку, що розглядається, законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору немає, а отже до цих правовідносин не можуть бути застосовані приписи частини 2 статті 122 КАС.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що у рапорті (скарзі) від 28 травня 2018 року ОСОБА_1 не просив скасувати накази ГУ НП від 14 травня 2018 року № 954 та від 25 травня 2018 року № 108 о/с у частині, що стосуються його інтересів.

Приписами частини 3 статті 123 КАС встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина 4 статті 122 КАС).

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 при зверненні до адміністративного суду не заявляв клопотання про поновлення строку звернення до суду (а.с. 4-10 т.1). У ході апеляційного розгляду ним також не було наведено поважних причин пропуску такого строку.

Згідно із приписами пункту 8 частини 1 статті 240 КАС суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 319 КАС судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 240 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного адміністративно-правового спору допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, оскаржуване рішення суду першої інстанції слід скасувати та залишити позов ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у справі № 807/658/18 та залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Постанова у повному обсязі складена 22 листопада 2019 року.