Справа № 645/5265/19
Суддя: Сілантьєва Е. Є.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/5265/19
Провадження № 2-а/645/166/19
Рішення

іменем України

15 листопада 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Пімоненко Сергія Вікторовича провизнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову поліцейського Пімоненко Сергія Вікторовича серії ДПО18 №799066 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.08.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що згідно постанови 08.08.2019 року, близько 10 годин 48 хвилин водій ОСОБА_1 рухаючись за кермом автомобіля у Сумській області у селищі Верхня Суховатка вул. Харківська, керував ТЗ який підлягає обов`язковому технічному контролю (ОТК) та який не пройшов ОТК чим порушив ППП 31.3Б ПДР України. Зазначені дії інспектора позивач вважає протиправними, а постанову незаконною та винесену з грубими порушеннями проти матеріального та процесуального права.Так в позовних вимогах зазначив, що 08 серпня 2019 року він рухався в транспортному засобі ГАЗ 2752 номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 . В с. Верхня Суховатка Сумської області по вул. Харківська, він був зупинений патрульним автомобілем Mitsubishi Outlander білого кольору днз.11 2970. До його автомобілю підійшли співробітники поліції , а саме патрульний Пімоненко С.В., та вимагав пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов`язкової цивільної від відповідальності та бланк ОТК. Позивач виконав вимоги поліцейського та пред`явив інспектору, копії документів, на що інспектор повідомив що він має додати до документів поліс обов*язкової цивільної відповідальності, на що позивач відмовився, оскільки поліцейські не пояснили підстави законної зупинки транспортного засобу. Після чого поліцейський відійшов та почав дзвонити по телефону для того щоб з`ясувати чи я у ОСОБА_1 дійсний поліс обов`язкової цивільної відповідальності, з*ясувалося, що поліс в базі існує і є дійсним. ОТК автомобіля пройдено не було, на що ОСОБА_1 зауважив, що даний транспортний засіб не є обов`язковим для проходження технічного контролю, на підставі закону України «про дорожній рух» ст. 35 - обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації. На зауваження ОСОБА_1 інспектор не звернув уваги та почав складати постанову в супереч закону , не розглянувши справу по суті. Будь якої підготовки до розгляду справи ,не було як і не було оголошено посадової особи розглядає справу ,особи ,яка притягається до адміністративною відповідальності ,не були вирішені клопотання ,не були досліджені докази, не були залучені особи ,які беруть участь у слуханні справи та свідки, та взагалі з`ясувати було вчинене адміністративне правопорушення ,а також інші обставини ,що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 у в судовому засідання підтримав викладене в позовних вимогах, надав відповідні пояснення та згодом надав заяву про розгляд справи за його відсутності та докази про не обов`язковість проходження технічного контролю його автомобіля. В матеріалах справи міститься заява сторони позивача про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач, поліцейський - інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Пімоненко С.В. до суду не з*явився, надав до суду клопотання про залишення позову без розгляду та відзив на позовну заяву. В обгрунтування клопотання про залишення позову без розгляду відповідач зазначив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Особливості провадження у справах з приводу

рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 268 КАС України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови). Окрім того, ст. 289 КУпАП також встановлено десятиденний строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує постанову ДПО18 № 799066 від 08.08.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. Тож, відповідно до вимог ст. 289 КУпАП та ч. 2 ст. 268 КАС України строк оскарження такої постанови становить 10 днів з моменту її винесення. Оскаржувану постанову позивач отримав 08.08.2019 року, про що свідчить підпис у графі 10 «Копія мною отримано» постанови ДПО18 № 799066 від 08.08.2019 року. До управління патрульної поліції в Сумській області надійшла ухвала Фрунзенського районного суду м. Харкова, де зазначено що позовна заява Позивача надійшла до суду лише 22.08.2019 року, а в самій позовній заяві позивач вказав лише місяць без дати. Отже, оскаржено постанову лише 22.08.2019 року, тобто по закінченню строків визначених ст. 289 КУпАП та ч. 2 ст. 268 КАС України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Однак, будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення зі скаргою на постанову позивач не надав. Натомість матеріали справи містять відеозапис з якого вбачається, що Позивач отримав постанову 08.08.2019 року та був ознайомлений зі строком оскарження постанови.

В обґрунтування відзиву, відповідачем було зазначено, що вимоги позивача безпідставні, необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню в зв*язку з наступним. 08.08.2019 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області відповідач ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області. Під час несення служби у відповідності до вимог п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Близько 10 год. 48 хв. 08.08.2019 року в с. Верхня Сироватка Сумської області по вул. Харківська поблизу будинка № 14, було виявлено автомобіль ГАЗ 2752, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом на якому була несправна система випускання відпрацьованих газів, чим порушив п. 31.4.6 в Правил дорожнього руху, на одну вісь транспортного засобу було встановлено різні шини, чим порушив п. 31.4.5 г ПДР та при перевірці документів було встановлено, що даний транспортний засіб повинен проходити обов`язковий технічний контроль, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 б ПДР. Відповідно до п. 31.4.6 б ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей як: несправна система випускання відпрацьованих газів. Відповідно до п. 31.4.5 г ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам як: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів. П. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» надає право поліцейським зупиняти транспортні засоби якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. Також, згідно п. 8.9. б Правил дорожнього руху України, вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником поліції за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Таким чином, зупинка автомобіля Позивача працівниками поліції відбулася через порушення Позивачем вимог ПДР України. Відповідач керуючись ч. 3 ст. 18, ст. 32, ст. 35 Закону підійшов до Позивача, відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, до яких зауважень не виникло. Пояснив позивачу, що він порушив вимоги п. 31.3 б ПДР, а саме: керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП, роз`яснив позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. 08.08.2019 року розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, виніс постанову ДПО18 № 799066 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та оголосив постанову та вручив її копію позивачу. Крім того відповідач зазначив, що відповідно до бази АІПС «Автомобіль» ГАЗ 2752, номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого і є позивач, є вантажним, рік випуску 2004, з цього можна зробити висновок, що він підлягає обов`язковому технічному контролю. В діях позивача, зазначає відповідач, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП України, оскільки позивач керував транспортним засобом та був безпосередньо його водієм то і відповідальність за несвоєчасне проходження технічного контролю покладається саме на водія транспортного засобу.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України , судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 799066 року, винесеної інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Пімоненко С.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 08.08.2019 року о 10 год. 48 хв. ОСОБА_1 , в с. Верхня Сироватка Сумської області по вул. Харківська, керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю (ОТК) та який не пройшов ОТК, чим порушив ППП 31.3Б ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вище стоячих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов*язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно клопотання про залишення без розгляду відповідач просить залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку із закінченням строків звернення до адміністративного суду.

Згідно вказаного клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду поштою 22.08.2019 р., предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.08.2019 рокусерії ДПО18 № 799066 року.

Згідно поштового конверту та відстеження відправлення № 378 вбачається, що зазначене відправлення (позовна заява з додатком), 16.08.2019 р. було прийнято на поштовому відділенні та направлено до сортувального центру, таким чином суд вважає встановленим, що позовна заява подана до суду, оскільки позивачем ОСОБА_1 своєчасно в срок було направлено позовну заяву до суду.

Таким чином, клопотання інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Пімоненко С.В. про залишення без розгляду позовної заяви задоволенню не підлягає, оскільки відсутні підстави для задоволення.

Стосовно вимог позивача про задоволення позову та вимог відповідача, зазначених у відзиву, про відмову у задоволенні позову, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 було зупинено з причини керування транспортним засобом на якому була несправна система випускання відпрацьованих газів, чим порушив він п. 31.4.6 в Правил дорожнього руху та через порушення п. 31.4.5 г ПДР, а саме - на одну вісь транспортного засобу було встановлено різні шини, але доказів зазначених порушень відповідачем не надано та будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин відповідач не надав.

Також відповідачем у відзиві не спростовано вказане твердження позивача, що він не порушував ПДР України передбачених п.31.3б.

Так згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.08.2019 року серії ДПО18 № 799066 року позивач керував автомобілем ГАЗ 2752 номерний знак НОМЕР_1 .

Пунктом 31.3б ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до загально доступної інформації з мережі інтернет автомобіль ГАЗ -2752 є фургоном, вантажопідйомність якого 0,8 т. з ізольованим вантажним відсіком, також згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб ГАЗ 2752 має повну масу 2800, маса без навантаження 1880, таким чином суд приходить до висновку, що автомобіль позивача в розумінні ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» є транспортним засобом, який не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Крім того, судом вивчалися обґрунтування сторін стосовно вимог розгляду справи.

Так, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух».

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем надано суду та долучено до оскаржуваної постанови відеофіксацію порушення позивачем правил дорожнього руху.

З якої вбачається, що відповідачем було роз*яснено позивачу, що через несправність автомобіля, а саме «відпала вихлопна труба» буде складено на ОСОБА_1 протокол за ч. 3 ст. 121 КУпАП, крім того ро*яснено про необхідність проходження технічного контролю, оскільки в подальшому це буде обов*яковим та на даний час порушення обійдеться штрафом, в подальшому вилучення водійського посвідчення. Крім того, після оформлення постанови про порушення, відповідачем було зазначено, що постанову складено саме з причин не проходження технічного контролю та після роз*яснено про необхідність проходження технічного контролю та про зміну шин, які не були причиною зупинки та причиною розгляду справи.

Таким чином існують розбіжності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та розбіжності причин притягнення.

Таким чином, суд переглянувши наданий відеозапис вважає, що єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху, оскільки відео не дає розуміння причин зупинки та причин притягнення особи до відповідальності.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

В графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів на підтвердження порушення водієм ПДР України.

Також суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого частиною третьою 121 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху разом з відзивом, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії ДПО18 №799066 від 08.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Така ж позиція, знайшла своє підтвердження в постанові Верховного Суду України від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, щозміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Отже, оскаржувана постанова від 08.08.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб*єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб*єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 121 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Вимоги щодо визнання дій відповідача незаконними задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій незаконними щодо складання оскаржуваної постанови не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 121 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 241, 242, 243-246, 286, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Пімоненко Сергія Вікторовича провизнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення,- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у розмірі 340 грн. 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №799066 від 08.08.2019 року за ч. 3 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана Харківському апеляційному адміністративному суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач - інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Пімоненко Сергій Вікторович, юридична адреса 40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2019 року.

Суддя: