Справа № 234/16081/19
Суддя: Бакуменко А. В.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/247/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Бакуменко А.В., за участю секретаря судового засідання Кісточки І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 234/16081/19 (провадження №2а/234/247/19) за позовом ОСОБА_2 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та м. Слов`янську Департаменту патрульної поліції ГАРЦЕВА Олексія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, який обґрунтовує тим, що 20.09.2019 року поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Департаменту патрульної поліції Гарцевим О.С. винесено постанову серії ДПО18 № 700910про притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст. 126 та ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, 20.09.2019 року о 13 годині 25 хвилин ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Toyota Camry з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у котрого передній номерний знак знаходився у невстановленому для цього місці, чим порушив п. 2.9 в ПДР України та не мав полісу цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, допустив порушення вимог п. 2.9в та п. 2.1 г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Він з даною постановою не згоден в повному обсязі, оскільки при розгляді справи поліцейським було порушено його права.

Позивач просить скасувати постанову серії ДПО18 № 700910 від 20.09.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2. не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надав письмові заперечення, які мотивував тим, що під час патрулювання м. Краматорську , 20.09.2019 року о 13 годині 25 хвилин ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Toyota Camry з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у котрого передній номерний знак знаходився у невстановленому для цього місці, чим порушив п. 2.9 в ПДР України при зупинці водія було виявлено відсутність страхового полісу тобто, ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП. Після чого поліцейськими було відреаговано на правопорушення та зупинено зазначений транспортний засіб на підставі ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, інспектором було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія. Позивачу було роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок і строки оскарження постанови та наслідки несплати штрафу, а саме ст.ст. 268, 287-289,307-309 КУпАП та ст.63 Конституції України. Згідно зі ст.285 КУпАП ОСОБА_2 було ознайомлено зі змістом Постанови та вручено її копію. Справу про адміністративне правопорушення було розглянуто в межах м. Краматорська, а саме за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи набуває висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 700910про притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст. 126 та ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, 20.09.2019 року о 13 годині 25 хвилин ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Toyota Camry з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у котрого передній номерний знак знаходився у невстановленому для цього місці, чим порушив п. 2.9 в ПДР України та не мав полісу цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, допустив порушення вимог п. 2.9в та п. 2.1 г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою до водія застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч 2 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, серед яких зокрема передбачено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідачем. ОСОБА_4 , який є посадовою особою Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складався на підставі ст.258 ч.2 КУпАП. Однак це не звільняє відповідача від обов`язку довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Відповідно до п. 2.1. Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

У відповідності до 2.9. Водієві забороняється:

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Ч.6 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Тобто складом правопорушення є сукупність таких чинників, як керування транспортним засобом - з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття.

В судовому засіданні встановлено, що передній номерний знак транспортного засобу знаходився на лобовому склі, та був розташований таким чином, що будь-яка особа могла його побачити, не був ніяким чином скритий.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення з боку позивача п. 2.9 в Правил дорожнього руху України та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно з п.21.2 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко вказано: контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Інших причин складення протоколу про відсутність полісу автоцивілки у поліції немає.

Отже є лише два випадки, коли поліцейський може перевірити поліс автоцивілки та виписати протокол за його відсутність:

- при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху;

- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, якщо водій нічого не порушив і на нього не складається протокол, то штрафувати його за відсутність полісу страхування поліцейський не має права.

Таким чином, обов`язок водія пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки поліс страхування виникає лише у випадках складання відносно даного водія протоколу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року, справа № К/800/13938/17.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

З аналізу вищезазначених правових норм на ОСОБА_5 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість у вчиненні правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, не доведена допустимими і належними доказами.

Окрім того, поліцейським було складено одну постанову, котрою особу притягнуто до адміністративної відповідальності за два правопорушення, що є порушенням законодавства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, та самої події даних правопорушень.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

За правилами ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи положення ч.1 ст.247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне постанову скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова серії ДПО18 № 700910 від 20.09.2019року у відношенні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 та ч.1 ст. 126 КУпАП є необґрунтованою, у зв`язку з чим, позов в цій частині підлягає задоволенню, вказану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 19, 20, 72, 77,286 КАС України, ст.ст. 9, 122, 245, 251, 254, 258, 280, 283, 286 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та м. Слов`янську Департаменту патрульної поліції ГАРЦЕВА Олексія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 700910 від 20.09.2019 року, яка винесена поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та м. Слов`янську Департаменту патрульної поліції Гарцевим Олексієм Сергійовичем відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення вимог ч.6 ст.121 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд (Перехідні положення п.п. 15, 15.5) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко