Справа № 200/12182/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 р. Справа№200/12182/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати їй пенсії за період з 1 червня 2018 року по 31 серпня 2019 року; зобов`язання відповідача виплатити позивачу заборгованість з пенсії, що виникла з 1 червня 2018 року по 31 серпня 2019 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є пенсіонером, проживає у с. Малоянисоль Володарського району Донецької області, має місце постійної реєстрації у с. Хрящувате Краснодонського району Донецької області, перебуває на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області на підставі особистої заяви, яка міститься в матеріалах пенсійної справі та отримує пенсію по втраті годувальника.

За період з 1 червня 2018 року по 31 серпня 2019 року відповідач не виплатив йї пенсію. Поточну пенсію відповідач почав виплачувати з вересня 2019 року. З метою з`ясування причин невиплати заборгованості з пенсії, позивач звернулась до відповідача із відповідною заявою, у відповідь на яку Управління повідомило позивача, що її пенсійна справа Управлінням відпрацьована та виплата пенсії поновлена з 9 вересня 2019 року. Щодо порядку виплати заборгованості з пенсії у листі зазначено, що суми коштів, які не закладені в бюджет Пенсійного фонду України, будуть виплачуватись окремо.

Зазначене, на переконання ОСОБА_2 , є порушенням гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом. Позивач вважає, що виплату їй пенсії було припинено з підстав, що не передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому пенсія повинна бути їй виплачена за минулий час без обмежень будь-яким строком (а.с. 4-5).

У наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначив про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Позивач перебуває на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком.

Виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України яким саме і координується та контролюється діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Громадянин пенсійного віку, якого зареєстровано внутрішньо переміщеною особою, має право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пенсійні виплати здійснюються протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком, зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, місце фактичної реєстрації с. Малоянісоль Нікольського району Донецької області.

Виплату пенсії позивачу припинено на підставі отриманої відповідачем інформації з Єдиної інформаційної бази даних «Про внутрішньо переміщених осіб» про повернення ОСОБА_1 на тимчасово окуповану територію України, що відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 є підставою для припинення виплати пенсії з 1 червня 2018 року.

На теперішній час позивач позивач отримує пенсійні виплати, виплата яких розпочалась у вересні 2019 року.

Щодо виплати заборгованості за період з 1 червня 2018 року по серпень 2019 року, відповідач зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 365 суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

До теперішнього часу окремий порядок не визначений (а.с. 23-28, 41-43).

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, цією ж ухвалою відстрочено позивачу сплату судового збору до вирішення справи по суті (а.с. 1-2).

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання позивача як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , місце постійної реєстрації: АДРЕСА_2 . Позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком; перебуває на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с. 6-8, 17, 20).

Відповідач, Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 87400, Донецька область, смт. Мангуш, вул. Тітова, буд. 72 А, є органом державної влади (а.с. 13-14).

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, призупинення позивачу виплати пенсії мало місце у зв`язку із отриманням інформації від уповноважених органів про її повернення на тимчасово окуповану територію України (а.с. 26).

Доказів прийняття Пенсійним органом належним чином оформленого рішення про припинення (зупинення) виплати пенсії позивачеві суду не надано.

Відповідно до матеріалів справи 5 серпня 2019 року позивач звернулась із заявою до відповідача про поновлення виплати їй пенсії (а.с. 19).

30 серпня 2019 року Мангушським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області на адресу позивача надіслано лист у відповідь на звернення останньої від 5 серпня 2019 року, в якому повідомлено про відпрацювання пенсійної справи ОСОБА_1 про поновлення з 9 вересня 2019 року виплати поточної пенсії. Також у листі зазначено, щодо не закладенності на теперешній час сум коштів в бюджет Пенсійного фонду на виплату заборгованості з пенсії, у зв`язку із чим такі виплати будуть провадитись окремо (а.с. 9, 19).

Як встановлено судом на підставі витягу ІКІС ПФУ: підсистема призначення та виплати пенсії пенсія позивачці з червня 2018 року по серпень 2018 року нараховувалась, але не виплачувалась (а.с. 29-31).

Будучи не згодною із невиплатою їй пенсії за спірний період позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 1788-ХІІ, Закон України «Про пенсійне забезпечення») пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ст. 5 цього Закону він регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 8 червня 2016 року, далі - Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та абз. 6 цього пункту.

Як вбачається зі змісту ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення (абз. 7 ч. 1 ст. 12); структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (абз. 14 ч. 1 ст. 12).

Приписами абз. 6 п. 6 Порядку № 509 передбачено внесення запису про недійсність довідки до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у випадку, коли довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи отримана у період до 20 червня 2016 року і при цьому у якій адресою фактичного місця проживання вказано адресу місцезнаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права, її підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за якою внутрішньо переміщена особа фактично не проживає, та яка підлягає перереєстрації за заявою цієї особи.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136, яка набрала чинності 4 березня 2016 року, затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 136).

Згідно з п. 9 Порядку № 136 у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Відповідно до п. 12 Порядку № 136 розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 цього Порядку установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Також цією ж постаново визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, як вже зазначено судом вище, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, яка містить в собі перелік випадків, у випадку настання яких здійснюється припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, передбачає крім перерахованих в ній конкретних випадків ще й «інші випадки, передбачені законом».

За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури виключно парламентом (Верховною Радою України) та регулює найважливіші суспільні відносини.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини справи, враховуючи, що відповідачем не доведено існування «інших випадків, передбачених законом», ніж ті, які перераховані у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для припинення виплати пенсії позивачу, відповідно, не виплата з червня 2018 року по 31 серпня 2019 року пенсії ОСОБА_1 є протиправною.

На підставі приписів ч. 4 ст. 125 КАС України, беручи до уваги висновок суду щодо протиправної бездіяльності відповідача стосовно не виплати позивачу пенсії за спірний період, суд вважає позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити позивачу виниклу заборгованість з виплати призначеної їй пенсії за віком з 1 червня 2018 року по 31 серпня 2019 року - такими, що підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року позивачу відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті, беручи до уваги, що позивачем заявлені позовні вимоги не майнового характеру (визнання протиправною бездіяльності), а позовні вимоги зобов`язання відповідача сплатити виниклу заборгованість з пенсії є похідними від вимог про визнання протиправною бездіяльності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору на користь Державного бюджету України в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 2, 6, 12, 72-77, 94, 132-133, 139, 242-246, 257-258, 262-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 1 червня 2018 року по 31 серпня 2019 року.

Зобов`язати Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 87400, Донецька область, смт. Мангуш, вул. Тітова, буд. 72-А) виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) в повному обсязі заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 червня 2018 року по 31 серпня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 87400, Донецька область, смт. Мангуш, вул. Тітова, буд. 72-А) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - UA 6026001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна