Справа № 520/7880/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 р. Справа № 520/7880/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Куриленко Н.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Богодущенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Харківської митниці Державної фіскальної служби митний пост «Харків - автомобільний» про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644 від 20.05.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач придбав автомобіль марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску, на підставі договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року вартістю 2 200 євро. Позивачем до митного органу подавалася електронна митна декларація №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року разом із усіма наявними документами, які підтверджують митну вартість автомобіля. Відповідач відмовив у митному оформленні автомобілю та прийняв спірні картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644 від 20.05.2019 року та рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року. Позивач вважає картку відмови та рішення Харківської митниці ДФС митний пост «Харків - автомобільний» протиправними та такими, що підлягають скасуванню, посилаючись на те, що декларантом надавалися усі необхідні документи для розмитнення придбаного автомобіля марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску, за першим методом, а визначення митної вартості авто за резервним методом, що було зроблено митним органом та відкореговано митну вартість автомобіля, вважає протиправним та необґрунтованим щодо розміру розрахованої суми.

Ухвалою суду від 27.08.2019 року відкрито провадження по даній справі, призначено підготовче засідання та запропоновано відповідачу у встановлений строк надати до суду відзив на позов.

17.09.2019 року (Вх. 01-26/57182/19) (а.с. 38 - 52) представник відповідача надав до канцелярії суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі зазначивши, що митний орган діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, визначивши митну вартість придбаного ОСОБА_1 автомобіля марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску за даними інформаційного електронного каталогу SCHWAKE. Також зазначено, що позивачем всупереч вимогам ст. 53 Митного кодексу України разом із декларацією №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року декларантом надано не усі документи на підтвердження складових митної вартості товару, зокрема, не надано банківського платіжного документа на підтвердження оплати транспортного засобу. Договір купівлі-продажу б/н від 14.05.2019 року був наданий до митного органу без відповідного перекладу та нотаріального посвідчення. Таким чином, позивачем не доведено правильність визначення митної вартості автомобіля марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску, заявленого у ЕМД №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року, що слугувало підставою для коригування Харківською митницею ДФС митної вартості автомобіля позивача за резервним методом відповідно до ст. ст. 52 - 64 Митного кодексу України та Методичних рекомендацій № 689.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання від 04.07.2019 року, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги та доводи позовних вимог, просив суд їх задовольнити у повному обсязі з огляду на безпідставність оскаржуваних рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про задоволення та обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), придбав у Німеччині легковий автомобіль марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску на підставі договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року вартістю 2 200 євро (а.с. 10, 65 - 66, 74 - 75).

20.05.2019 року особою, уповноваженою на декларування транспортного засобу ОСОБА_2 , з метою здійснення митного контролю та митного оформлення автомобіля, який придбаний ОСОБА_1 , до митного поста "Харків - автомобільний" Харківської митниці ДФС була подана до митного оформлення в митному режимі "імпорт" електронна митна декларація типу ІМ40ДЕ №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року на товар: легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, з двигуном внутрішнього згорання з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом, з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 1500 см3, але не більш як 2200 см3, що використовувався понад 5 років, BMW 318 - 1 шт. Марка автомобіля: BMW. Модель автомобіля: 318. Номер кузова: НОМЕР_2 , колір: синій, номер шассі: немає даних, загальна кількість місць (включаючи місце водія) - 5, призначення автомобіля: для перевезення людей, номер двигуна - немає даних, тип двигуна - бензиновий, робочий об`єм циліндрів см3: 1995 см3, потужність кВт: 105, колісна формула - 4x2, тип кузова - седан. Календарний рік виготовлення - 2004. Відповідає стандарту ЄВРО-4. Наявні пошкодження: корозія на правому верхньому крилі. Торговельна марка: BMW. Країна виробництва: DE Виробник: BMW AG (а.с. 11).

Відповідно до відомостей граф 8 та 9 вказаної ЄМД, одержувач та особа відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_1 .

У вказаній ЕМД №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року була визначена за основним методом та заявлена митна вартість ТЗ позивача у розмірі 2 200,00 євро на підставі договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року.

Судом встановлено, що для підтвердження заявленої митної вартості ТЗ позивача особою, уповноваженою на декларування товарів ОСОБА_2 були надані, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44 вказаної ЕМД, а саме:

- за кодом « 1721» - акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА205010/2019/219118 від 16.05.2019 року;

- за кодом « 2800» - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.11.2018 року та SW-K-0-134/19-00106 від 14.05.2019 року;

- за кодом « 4000» - договір купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року;

- за кодом « 4207» - договір про надання послуг митного брокера № від 14.05.2019 року;

- за кодом « 5509» - інформація про позитивні результати здійснення державних видів контролю;

- за кодом « 9000» - довідка від 14.05.2019 року;

- за кодом « 9202» - квитанції МАВ812238, МАВ812526 від 15.05.2019 року щодо передоплати за митне оформлення ТЗ позивача;

- за кодом « 9802» - паспортний документ фізичної особи серія та номер НОМЕР_4 , виданий 26.06.2012 року.

Згідно електронної роздруківки перегляд ВМД №UА07190/2019/012629 АСМО "Інспектор" від 20.05.2019 року, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості ТЗ позивача посадовими особами митного поста «Харків-автомобільний» спрацювали ризики, згенеровані автоматизованою системою аналізу управління ризиками (далі - АСАУР) за кодом 105-2, 106-2: «вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у томі числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділ для визначення митної вартості за WIN-кодом НОМЕР_5 , валюта EUR, вартість 3354,00» (а.с. 54).

Харківською митницею ДФС встановлено, що надані разом із митною декларацією від 17.05.2019 року уповноваженою особою декларанта документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості придбаного позивачем легкового автомобіля, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ТЗ. Єдиним документом, наданим декларантом на підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу 2 200,00 Євро, заявленого до митного оформлення, є договір купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року. Крім того, наданий позивачем екземпляр договору без нотаріального посвідчення.

За результатами вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння заявленої митної вартості з рівнем митної вартості подібних товарів, оформлених Харківською митницею ДФС раніше, 20.05.2019 року посадовою особою митного поста до спеціалізованого підрозділу митниці - відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання Харківської митниці ДФС був направлений запит № 2265 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів, а саме придбаного позивачем ТЗ.

У зв`язку з недостачею документів та з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості ТЗ на підставі інформації, яка наявна у митного органу, відповідачем проведено процедуру консультації з декларантом позивача.

Так, згідно копій принт-скрину АСМО "Інспектор" з електронним повідомленням про надання додаткових документів та щодо рекомендованої митної вартості ТЗ від 20.05.2019 року декларанту запропоновано позивачу надати додаткову інформацію, а саме:

- платіжні документи, банківські документи щодо здійснення оплати;

- каталоги, специфікації, прейскуранти, інформація аукціону, сайтів, пропозиції;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У вказаних електронних роздруківках також вказано, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару» (а.с. 55 - 56).

Листом від 20.05.2019 року № 002 уповноважена на декларування товарів ОСОБА_2 (директор ТОВ "Східно - український бізнес ресурс") повідомила Харківську митницю ДФС, що на теперішній час неможливо надати додаткові документи стосовно митної вартості придбаного товару (ТЗ позивача) та просила видати рішення щодо коригування митної вартості товару за МД №UА807190/2019/012633, №UА807190/2019/012629, №UА807190/2019/012627 від 20.05.2019 року до рівня, визначеного під час проведення консультації (а.с. 57).

Харківською митницею ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року, яким визначено митну вартість автомобіля марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску за резервним методом у розмірі 3 354,00 Євро, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644, в якій зазначено причину відмови як: неможливість здійснення митного оформлення товарів в зв`язку з невірним визначенням їх митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року (а.с. 15 - 17).

В картці відмови позивачу було роз`яснено, що подання декларантом нової МД з урахуванням відомостей, наведених у рішенні про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року забезпечує можливість прийняття митної декларації.

Як свідчать матеріали справи, декларантом 22.05.2019 року подано до Харківської митниці ДФС нову митну декларацію ІМ40ДЕ №UA807190/2019/012759 з дотриманням процедури випуску товарів у вільний обіг при непогодженні з визначеною митним органом митної вартості та доплачено на підставі рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року відкориговану митну вартість ТЗ (а.с. 60 - 61).

Вважаючи необґрунтованими прийняті Харківською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року Харківської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644, позивач звернувся з позовом до суду з даним позовом.

Щодо подання уповноваженою особою ОСОБА_1 до Харківської митниці ДФС митної декларації №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року разом із документами, що підтверджують заявлену митну вартість ТЗ і обраний основний метод її визначення, суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 4 та 5 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як свідчать матеріали справи та зазначалося судом раніше, уповноваженою особою декларанта одночасно із поданням ІМ40ДЕ №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року подано до Харківської митниці ДФС наступні документи: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА205010/2019/219118 від 16.05.2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.11.2018 року та SW-K-0-134/19-00106 від 14.05.2019 року (частина І та частина ІІ); договір купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року; договір про надання послуг митного брокера № від 14.05.2019 року; інформація про позитивні результати здійснення державних видів контролю; довідка від 14.05.2019 року; квитанції МАВ812238, МАВ812526 від 15.05.2019 року щодо передоплати за митне оформлення ТЗ позивача; паспортний документ фізичної особи серія та номер НОМЕР_4 , виданий 26.06.2012 року.

Факт подачі уповноваженою особою декларанта до митного органу вказаних вище документів представником відповідача на у відзиві на позов, ні в судовому засіданні не заперечувався.

Відповідно до пункту 1 ч.4 статті 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

З приводу тверджень представника відповідача у відзиві на позов щодо відсутності у поданих декларантом до митного оформлення документах відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару (придбаного автомобіля) та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена позивачем при придбанні ним ТЗ, неподанні позивачем банківських платіжних документів (виписок), інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару (розрахунковий чек, касовий чек, розрахункова квитанція, виписки з карткового рахунка, квитанція до прибуткового касового ордера, ін.), відсутність яких не дає можливості встановити вартість придбаного автомобіля за основним методом, а також правомірності застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості придбаного позивачем ТЗ з використанням інформаційного електронного довідника - каталогу SCHWAKE № 348101/30143296 від 20.05.2019 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України також передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно до положень частини 6 статті 54 Митного кодексу України, підставами для відмови у митному оформленні, серед іншого, є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 264 Митного кодексу України, орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як зазначалося судом раніше та підтверджено матеріалами справи, Харківською митницею ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року, яким визначено митну вартість автомобіля марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску за резервним методом у розмірі 3 354,00 Євро, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644.

Підставою для коригування митної вартості товару слугував висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах відсутні усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни, що фактично сплачена позивачем при придбанні ТЗ, оскільки на думку митного органу, наданий до митного оформлення договір купівлі-продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року не свідчить про виконання сторонами цього договору своїх зобов`язань та не підтверджує в повній мірі заявлений декларантом рівень митної вартості, у зв`язку із чим митним органом використовуючи резервний метод визначено митну вартість ТЗ (автомобіль марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску) у розмірі 3 354,00 Євро.

Як свідчать матеріали справи, на підтвердження митної вартості придбаного ТЗ у сумі 2 200,00 Євро уповноваженою особою декларанта надано до митного оформлення копію договору купівлі - продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року, укладеного між Продавцем - ОСОБА_5 (Німеччина) та Покупцем - ОСОБА_4 (Україна), за яким Продавець передає Покупцю вживаний транспортний засіб марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску.

Згідно перекладу з німецької мови на українську мову вказаного договору купівлі - продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року, покупна ціна вказаного автомобіля у розмірі 2 200,00 Євро сплачена Покупцем на момент передачі транспортного засобу (а.с. 75).

Отже, вказаним договором (його перекладом) підтверджено факт оплати ОСОБА_1 вартості транспортного засобу 2 200,00 Євро у готівковій формі на момент його передачі Продавцем, який подавався позивачем до Харківської митниці ДФС для проведення митних процедур. Крім того, такий договір містить дані щодо придбаного позивачам автомобіля марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску, ким придбано ТЗ, вартість автомобіля, а також підписи сторін - продавця та покупця.

Оскільки розрахунок між позивачем та ОСОБА_5 відбувався готівкою, відповідно розрахунок через фінансову установу не здійснювався та позивач позбавлений об`єктивної можливості надати митному органу банківські чи інші платіжні документи. У процедурі контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.02.2018 року по справі №803/1112/17, з приводу посилання відповідача на ненадання декларантом банківських платіжних документів, судом зазначено, що запитувані митницею документи у позивача були відсутні та не могли бути надані з об`єктивних причин, так як товар оплачувався готівкою без банківських платежів. Ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів, які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.

Суд також зазначає, що згідно статті 53 Митного кодексу України, платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, подаються до митного органу на підтвердження митної вартості товарів лише в разі їх наявності, що свідчить про те, що такі документи не в обов`язковому порядку повинні подаватися декларантом до митного оформлення товару та не є єдиними доказом підтвердження сплати придбаного товару.

Таким чином, митний орган безпідставно дійшов висновку про відсутність підтверджуючих документів щодо сплати позивачем вартості імпортного товару (придбаного транспортного засобу) у розмірі 2 200,00 Євро, оскільки договір купівлі - продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року свідчить про виконання сторонами своїх зобов`язань та підтверджує заявлений декларантом рівень митної вартості придбаного ТЗ.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що поданий декларантом до митного оформлення договір купівлі - продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року без нотаріального посвідчення, що є обов`язковим згідно пункту 2 Правилами №1118.

Суд не погоджується з такими твердженнями, з огляду на наступне.

Відповідно до підпунктів "а", "в" пункту 2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом ДМСУ 17.11.2005 № 1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 №229), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 р. за № 1428/11708, документами, що підтверджують право власності на ТЗ є: придбані (отримані) у громадян чи підприємств - засвідчені нотаріально в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України договори купівлі-продажу, міни чи дарування тощо; технічні паспорти, технічні талони, сервісні книжки, реєстраційні свідоцтва та інші документи на ТЗ, видані вповноваженими органами країни придбання, із зазначенням власника ТЗ або відміткою про зняття ТЗ з обліку.

Судом встановлено та не заперечувалося представником відповідача, що уповноваженою особою позивача до митного оформлення надавалася копія свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.11.2018 року та SW-K -0-134 /19-00106 від 14.05.2019 року (частина І та частина ІІ), як доказ підтвердження права власності ОСОБА_1 на ТЗ (легковий автомобіль марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску), які видано повноваженими органами країни придбання ТЗ та в яких зазначено власника ТЗ (а.с. 87 - 88).

Суд зазначає, що жодних зауважень з боку митного органу до вказаних свідоцтв матеріали справи не містять.

Таким чином, митний орган повинен був врахувати надані до митного оформлення вказані свідоцтва як достатній та належний доказ, що підтверджують право власності ОСОБА_1 на придбаний ТЗ (легковий автомобіль марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску), оскільки Правила № 1118 містять перелік документів, які в сукупності та окремо один від одного можуть надаватися до митного оформлення на підтвердження права власності на ТЗ.

Таким чином, твердження представника відповідача щодо того, що наданий до митного оформлення договір купівлі - продажу вживаного автомобіля б/н від 14.05.2019 року без нотаріального посвідчення не є належним доказом права власності позивача на ТЗ, є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо обґрунтованості застосування митним органом другорядного методу (резервного методу) визначення митної вартості придбаного позивачем ТЗ відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, суд зазначає наступне.

Як зазначалося судом раніше, згідно положень частин 1 - 3 статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24 травня 2012 року "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору" - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Судом встановлено, що Харківською митницею ДФС визначено за резервним методом митну вартість придбаного позивачем автомобіля на рівні 3 354,00 Євро згідно інформаційного електронного довідника - каталогу SCHWAKE № 348101/30143296 від 20.05.2019 року відповідно строку експлуатації, що є середньою ціною продажів (а.с. 58, 83).

У відзиві на позов представник Харківської митниці ДФС відмітив, що відповідно до наданих до митного оформлення документів інспектор спеціалізованого підрозділу ВКМВ УАМП та МТР не мав змоги визначити митну вартість за ціною договору (метод 1) та застосувати жоден із другорядних методів визначення митної вартості ТЗ позивача окрім резервного методу., оскільки у розпорядженні митного органу була відсутня інформація на подібні та ідентичні товари, декларантом така також не надавалася.

Суд не погоджується з такими твердженнями представника відповідача, оскільки в загальному доступі в мережі Інтернет на веб-сайті Єдиного державного веб-порталу відкритих даних (розділ "дані щодо транспортних засобів та їх власників"), за посиланням https://data.gov.ua/dataset/8f-42d7-895e-5a39833375f0/resource/7a58e8f7-9323-47d4-a21d-19486e014eb4?inner_span=True, міститься інформація щодо ціни на подібні та ідентичні товари, а саме вживані автомобілі марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску, придбані іншими особами за кордоном та які ввозилися на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту протягом 2019 року до моменту покупки позивачем такого автомобіля - до травня 2019 року.

Таким чином, митний орган безпідставно застосував резервний метод визначення митної вартості ТЗ позивача оминувши інші другорядні (попередні) методи, які один за одним повинні застосовуватися при визначенні ціни ввезеного товару на митну територію України, які передують резервному.

Належних доказів зворотного представником відповідача до суду не надано.

Суд також зазначає, що факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Щодо обґрунтованості застосування митницею вказаного довідникового інформаційного показника - каталогу SCHWAKE, суд зазначає наступне.

Додатком 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159), визначено перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, у якому є періодичний довідник "SuperSCHWAKE" - Eurotax, Швейцарія.

Разом з тим, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методика є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Суд зауважує, що в даному випадку автотоварознавча експертиза чи експертне дослідження відповідачем не здійснювалася.

Інформація щодо вартості аналогічних об`єктові оцінки товарів підлягає коригуванню по відношенню до конкретного об`єкту оцінку виходячи з причин різниці з пробігу, з причин різниці технічного стану, з причин функціонального зносу автомобіля та ін. Вартість автомобіля коригується відповідною грошовою гумою, яка враховує його комплектність, укомплектованість, наявність пошкоджень, які потребують відновлювального ремонту, відновлення і (чи) оновлення складників (розділ 3 Методики).

Таким чином, при визначенні вартості легкового автомобіля марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску, інформація щодо вартості аналогічного транспортного засобу за SCHWAKE має бути скоригована у відповідності із реальним технічним станом автомобіля з урахуванням його функціонального зносу та інших факторів, за умови проведення технічної експертизи та врахування всіх технічних недоліків або відхилень від комплектності конкретного автомобіля.

Однак, визначення митної вартості ввезеного та придбаного позивачем транспортного засобу згідно каталогу "SCHWAKE" здійснене відповідачем без безпосереднього технічного огляду (експертизи) щодо реального стану такого автомобіля, без врахування технічного стану ТЗ, зазначеного в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА205010/2019/219118 від 17.05.2019 року, в якому м/п "Яготин" Волинської митниці ДФС зафіксовано корозію на правому попередньому крилі вказаного ТЗ. Відповідач не довів, що інформація про реальний стан транспортного засобу була врахована при здійсненні оцінки за допомогою програмного продукту "SCHWAKE" (а.с. 13 - 14).

Інформаційний електронний довідник - каталог SCHWAKE № 348101/30143296 від 20.05.2019 року (а.с. 58, 83 - 84) містить запис "за умови проведення технічного огляду". Однак оцінка "SCHWAKE" здійснена відповідачем без безпосереднього технічного огляду (експертизи) щодо реального стану автомобіля, а саме щодо інформації про стан ТЗ внаслідок експлуатації.

Відповідач, в свою чергу, також не довів, що інформація про реальний стан транспортного засобу була врахована при здійсненні оцінки за допомогою програмного продукту "SCHWAKE".

Крім того, згідно інформації із каталогу програмного продукту "SCHWAKE", при оцінці вартості вживаного автомобіля позивача, митним органом зроблено витяг та використовувався транспортний засіб з іншими характеристиками, а саме: марка BMW, 2004 року випуску, модель 318i Editional Exclusive (Е46/3461l, 346Х, 346С, 346R, М346, 346К), тоді як позивач придбав автомобіль марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску.

Суд зауважує, що інформація свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 13.11.2018 року та SW-K-0-134/19-00106 від 14.05.2019 року (частина І та частина ІІ) (а.с. 87 - 88) свідчить про те, що позивач придбав автомобіль марки BMW, модель 318i, 2004 р.в., що також підтверджено у відзиві на позов. Дані щодо додаткової характеристики "Editional Exclusive" відсутні.

Тобто, при визначенні митної вартості автомобіля позивача Харківська митниця ДФС використовувала дані транспортного засобу з іншими (додатковими) характеристиками, відмінних від характеристик автомобіля позивача. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 придбав за договором купівлі - продажу вживаного транспортного засобу б/н від 14.05.2019 року автомобіль марки BMW, модель 318i Editional Exclusive, 2004 року випуску, представником митного органу до суду не надано, пояснень з цього приводу представник митниці в судовому засіданні також не надав.

Слід зазначити, що реальна (фактична) вартість автомобіля згідно даних каталогу "SCHWAKE" визначається з обов`язковим коригуванням на пробіг конкретного автомобіля.

Крім того, як свідчать матеріали справи, на електронну адресу компанії SCHWAKE позивачем надіслано електродний лист 03.10.2019 року, в якому просив повідомити про можливість оцінювання авто, яке старше 12 років (2004 року виписку), за допомогою каталогу програмного продукту "SCHWAKE".

Наданою відповіддю сервісного центру компанії SCHWAKE повідомлено позивачу, що компанія не може розрахувати вартість транспортних засобів, яким більше 12 років, за допомогою методу оцінювання SCHWAKE (Шваке). Після 12 років транспортні засоби мають базову вартість, яку неможливо більше визначити нейтрально або об`єктивно (що є стандартом Шваке). Для встановлення вартості автомобіля може допомогти спеціаліст з оцінювання транспортних засобів.

Матеріали справи містять копію перекладу з німецької мови на українську мову електронного звернення та відповіді компанії SCHWAKE на звернення (а.с. 79 - 81).

Таким чином, митним органом не наведено правомірності проведеного ним розрахунку митної вартості придбаного позивачем транспортного засобу за вказаною методикою згідно каталогу "SCHWAKE".

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу із каталогу програмного продукту "SCHWAKE" для коригування митної вартості за другорядним (резервним) методом.

Отже, суд приходить до висновку, що у спірному рішенні Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів не наведено обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості придбаного позивачем автомобіля в сторону більшого.

Доводи митного органу про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Суд також зауважує, що у митного органу була реальна можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого транспортного засобу, оскільки надані декларантом (його уповноваженою особою) документи містять відомості про продавця, його адресу та номер телефону, однак відповідачем заходи щодо уточнення дійсної вартості придбаного позивачем ТЗ вжиті не були, причини невжиття відповідних заходів відповідачем суду не повідомлені.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.04.2019 року по справі № 809/784/16 (касаційне провадження №К/9901/17149/18), яка відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України врахувається судом при розгляді даної справи.

Таким чином, уповноваженою особою декларанта разом із митною декларацією №UА07190/2019/012629 від 17.05.2019 року надано усі наявні та достатні документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України, які необхідні для визначення митної вартості та які містять повну інформацію про митну вартість придбаного позивачем транспортного засобу (автомобіль марки BMW, модель 318i, 2004 року випуску), в свою чергу митним органом безпідставно не враховано вказані документи в якості доказу оплати позивачем придбаного автомобіля та його вартості 2 200,00 євро.

Натомість, митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості ТЗ, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена при придбанні ним автомобіля, чи такі документи не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування другорядного (резервного) методу при визначенні митної вартості придбаного позивачем ТЗ в сторону більшого.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог адміністративного позову про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року Харківської митниці ДФС та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644 Харківської митниці ДФС, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Харківської митниці ДФС (, адреса: 61003, м. Харків, вул. Короленка, буд. 16-Б) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002205/2 від 20.05.2019 року Харківської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/01644 Харківської митниці ДФС.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 25 листопада 2019 року.

Суддя Шевченко О.В.