Справа № 163/2114/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11558/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Обрізка І. М.,

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2019 року у справі № 163/2114/18 (головуючий суддя Чишій С. С., м. Любомль) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил №4861/20500/18 від 12.09.2018 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає про відсутність доказів про наявність у неї умислу на ухилення від сплати обов`язкових платежів. При митному оформленні автомобіля діяла добросовісно, без жодного умислу на заявлення неправдивих відомостей щодо транспортного засобу і заниження його митної вартості. До митного оформлення пред`явила виключно ті документи, які були їй передані і на даний час ніким не скасовані і не визнані недійсними. Відповідачем неправомірно надано перевагу документам та відомостям, які отримані від литовських митних органів над документами, які були подані при проведенні митних процедур. Не відібрано пояснень у всіх фігурантів справи, не витребувано документів у юридичних осіб, які причетні до справи. Зазначених обставин відповідач не перевірив і не з`ясував, чим допустив необ`єктивність та упередженість під час провадження у справі і її розгляду.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2019 року, позов задоволено повністю.

Постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгенія Сергійовича від 12.09.2018 року в справі про порушення митних правил № 4861/20500/18 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнано протиправною і скасовано.

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 4861/20500/18 закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам митного органу, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору та неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права. Крім цього зазначає, що позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду протоколу про порушення митних правил, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №566. Судом першої інстанції не враховано, що за результатом аналізу завірених документів, надісланих митними органами Литовської Республіки, ціна за якою гр. ОСОБА_1 компанією UAB «TP TRANSPORT», V BORISEVICIAUS, 4, LT-68137 MARIJAMPOLE, LT продано т/з марки «OPEL ASTRA SPORT TOURER» є значно вищою за ту вартість, яка заявлена в МД №205090/2018/018685. Вказані обставини свідчать про наявність під час митного оформлення у ОСОБА_1 іншого пакету документів на транспортний засіб, де містилась інформація про справжню та достовірну вартість автомобіля, що вказує на прямий умисел позивача на вчинення правопорушення, яке полягало в уникненні від сплати митних платежів у повному обсязі. Відповідно до попередньої декларації № UA205090/2018/018223 позивач є не лише одержувачем транспортного засобу та особою відповідальною за фінансове врегулювання, а й безпосередньо перевізником даного транспортного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Встановлено, що 14.03.2018 посадовою особою митного поста "Луцьк" Волинської митниці ДФС за поданою декларантом (митним брокером) ПП "Логістикброк" ОСОБА_2 митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/018685 здійснено митне оформлення легкового автомобіля "Опель Астра", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до наявного у матеріалах справи інвойсу від 13.03.2018 року вартість транспортного засобу становить 1500 євро, його продавцем виступала компанія " WERNER EGERLAND ", отримувачем ОСОБА_3 (а. с. 31).

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 59 345,57 гривень було нараховано та сплачено 40 213,40 гривень митних платежів.

Державною фіскальною службою України отримано запит литовських митних органів від 27.06.2018 року про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також "Опель Астра", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

31.07.2018 року документи литовських митних органів ДФС України надіслала Волинській митниці ДФС для проведення перевірки. Згідно експортної митної декларації Литовської Республіки MRN №18LTKR1000EK060827, рахунку-фактури (документа під назвою "Pazyma-saskaita ") серії TDT № 03630 від 13.03.2018 року, квитанції про отримання коштів (документа під назвою "PINIGU PRIEMIMO KVITAS") серії TSC №0140962 від 13.03.2018 року, автомобіль "Опель Астра" був проданий компанією UAB "TD Transport" громадянці ОСОБА_4 за ціною 5000 євро.

З огляду на різницю у вартості транспортного засобу, заявленої і прийнятої під час митного оформлення стосовно литовської експортної митної декларації, різниця розміру митних платежів становить 32 335,31 гривень, що визначено службовою запискою УАМП Волинської митниці.

29.08.2018 року інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 4861/20500/18 за ознаками ст.485 МК України. В якому зазначено, що ОСОБА_1 за посередництвом брокера ОСОБА_2 під час митного оформлення автомобіля "Опель Астра" вчинила дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 32 335,31 гривень, тобто заявила в митній декларації неправдиві відомості щодо відправника товару, необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надала з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

12.09.2018 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацький Є.С. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу №4861/20500/18 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 97 005,93 гривень.

Не погоджуючись з прийнятою митним органом постановою в справі про порушення митних правил №4861/20500/18 від 12.09.2018 року, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи повністю даний позов, суд першої інстанції мотивував це тим, що належним чином не повідомлено позивача про час та місце розгляду протоколу, що є безумовною підставою для визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови відповідно до п.4 ч.1 ст.531 МК України. Також зазначено, що самостійне визначення управлінням адміністрування митних платежів Волинської митниці розміру митних платежів на підставі документів, що були отримані від литовських митних органів, без винесення рішення про коригування вартості є незаконним, оскільки не відповідає положенням ст.ст.55, 295 МК України. Крім цього, в оскаржуваній постанові посадова особа митниці жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці ДФС.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, статтею 498 МК України передбачено, що серед інших процесуальних прав особа, яка притягується до відповідальності, має право бути присутньою під час розгляду справи у органі доходів і зборів …, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, … користуватися юридичною допомогою захисника, … давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення...

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Однак, як встановлено з матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вручення позивачу копії протоколу, своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи про порушення митних правил відповідачем не надано.

Покликання митного органу на те, що ОСОБА_1 було повідомлено про час і місце складання протоколу та постанови в справі про порушення митних правил, спростовується наступним.

Як видно з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №566, в якому направлено лист митниці від 17.08.2018 №ФОП-10879/20/03-70-20-04 про необхідність прибути на 11 год. 29.08.2018 для надання пояснення та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил на Волинську митницю ДФС, такий було вручено особисто (під підпис) позивачу лише 05.09.2018.

Крім цього апелянт зазначає, що позивачу направлявся рекомендованим відправленням №562 примірник протоколу про порушення митних правил від 29.08.2018 року №4861/20500/18 супровідним листом від 30.08.2018 №ФОП-11316/20/03-70-20-01, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться: з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. 12 вересня 2018 року на Волинській митниці ДФС за адресою: Україна, Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, однак, слід вказати, що жодних доказів отримання вказаного примірника протоколу завчасно ОСОБА_1 контролюючим органом не надано і в матеріалах справи відсутні.

З огляду на це колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів першої, що при складанні протоколу, розгляді справи про порушення митних правил та прийнятті постанови в справі про порушення митних правил відповідачем не дотримано вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, обмежено позивача у реалізації прав, передбачених Митним кодексом України, не дотримано вимог чинного законодавства та принципів, передбачених статтею 2 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з тим, що оскаржувана постанова прийнята Волинською митницею ДФС протиправно, тому підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у його постанові від 29.08.2019 (справа №461/7815/16-а).

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналіз вказаної статті свідчить, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Згідно з ч.1 ст.295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Матеріалами справи підтверджується, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ № 205090/2018/018685, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом.

Крім цього слід зазначити, що самостійне визначення управлінням адміністрування митних платежів Волинської митниці розміру митних платежів на підставі документів, що були отримані від литовських митних органів, без винесення рішення про коригування вартості є незаконним, оскільки не відповідає положенням вищезазначених статтей.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що службова записка підрозділу митниці може використовуватись для службових цілей, однак не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил.

Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що оскільки визначення розміру митних платежів відноситься до об`єкта доказування в справі за ознаками ст.485 МК України і, крім цього, прямо впливає на розмір штрафу за порушення митних правил, аналіз досліджених доказів дає підстави для висновку про неповноту і необ`єктивність провадження в справі про порушення митних правил.

Слід зазначити, що головним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація MRN № 18LTKR1000EK060827, рахунок-фактура серії TDT № 03630 та квитанції про отримання коштів серії TSC №0140962.

Між відомостями цієї експортної декларації, рахунком-фактурою, квитанцією про отримання коштів і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідності щодо вартості транспортного засобу, однак така експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці та жодним чином не виключає можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах, компанії "WERNER EGERLAND".

Покупцем товару в декларації зазначена ОСОБА_3 , однак доказів того, що вона мала причетність до оформлення цієї декларації, при розгляді протоколу і винесені оскаржуваної постанови не здобуто. Крім цього, відповідно до Інтернет-сайту Єврокомісії щодо стану експортних MRN (для міжнародних перевезень) митна декларація №18LTKR1000EK060827 перебуває у стані підтвердження експорту.

Також, слід зазначити, що митне оформлення транспортного засобу та його декларування здійснював декларант (митний брокер) ПП "Логістикброк" ОСОБА_2 , який в ході здійснення провадження та розгляду протоколу № 4861/20500/18 опитаний про обставини декларування і надання йому відповідних документів не був.

Волинська митниця ДФС, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у її діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо відправника та вартості товару, а покликання митного органу на наявність у позивача під час митного оформлення автомобіля іншого пакету документів на автомобіль ґрунтуються виключно на припущеннях, що свідчить про відсутність в діях позивача складу правопорушення передбаченого ст.485 МК України.

Отже, сукупність наведених обставин безсумнівно свідчить про те, що оскаржувана постанова від 12.09.2018 року в справі про порушення митних правил № 4861/20500/18 є протиправною, відтак підлягає скасуванню.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2019 року у справі №163/2114/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 22 листопада 2019 року