Справа № 360/1941/19
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2019 року справа №360/1941/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Гаврищук Т. Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 р. у справі № 360/1941/19 (головуючий І інстанції С.В. Борзаниця) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДСНС України у Луганській області), в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив: визнати дії ГУ ДСНС України у Луганській області противоправними щодо не нарахування та не виплатити допомоги для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту; зобов`язати ГУ ДСНС України у Луганській області нарахувати та виплатити позивачу допомогу для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення; зобов`язати ГУ ДСНС України у Луганській області нарахувати та виплатити позивачу допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення; зобов`язати ГУ ДСНС України у Луганській області нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби цивільного захисту.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення та допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, прийняти в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до листа ДСНС України з поясненням, що при розподілі між підрозділами ДСНС видатків на 2019 рік на грошове забезпечення передбачалися кошти на виплату допомоги для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Також, апелянт зазначає, що своїм листом ДСНС України проінформувало, що до Головного управління направлено лист щодо вирішення порушеного питання. Оскільки кошти на виплату допомоги для оздоровлення у розмірі місячного забезпечення були затвердженні та передбачались самим ДСНС України, тобто, і є вираженням права керівника державного органу у межах асигнувань відповідно до п. 3 пп.5 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 є обов`язковими та повинні були бути виплаченими. Отже, відповідач безпідставно відмовив в нарахуванні та виплати відповідної допомоги для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Крім того, відповідач безпідставно відмовив у нарахуванні та виплати допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.03.2017 до 03.04.2019 проходив службу в ГУ ДСНС України у Луганській області. У листопаді 2017 року був зарахований в кадри Державної служби України з надзвичайних ситуацій та отримав спеціальне звання: майор служби цивільного захисту, яке згідно зі статті 104 Кодексу цивільного захисту України відноситься до осіб старшого начальницького складу. Наказом відповідача від 02.11.2017 № 468 о/с ЦЗ призначений на посаду начальника відділу телекомунікацій, інформаційних технологій та Системи 112 ГУ ДСНС України у Луганській області (а.с. 32-33).

Відповідно до витягу з наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 03.04.2019 № 105 майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , колишнього начальника відділу телекомунікацій, інформаційних технологій та Системи 112 Головного управління, який перебуває у розпорядженні начальника Головного управління, виключено з кадрів ДСНС України з 03.04.2019 та направлено до Сєвєродонецького міського військового комісаріату Луганської області для постановки на військовий облік. Вислуга років на службі станом на 03.04.2019; календарна - 09 років 08 місяців 06 днів; пільгова - 00 років 10 місяців 22 дні. Загальна - 10 років 06 місяців 28 днів. Встановлено щомісячну премію за березень 2019 року та за період з 01.04.2019 по 03.04.2019 у розмірі 10 %. Матеріальну допомогу на оздоровлення за 2019 рік не отримав. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік не отримав. Відповідно до частини 25 статті 129 Кодексу цивільного захисту України виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік у кількості 30 календарних днів. Провести всі необхідні виплати ОСОБА_1 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 20.07.2018 № 623 (далі - Інструкція). Відповідно до пункту 8 розділу XXVII Інструкції ОСОБА_1 не має права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту (а.с. 9).

Згідно листа ДСНС України від 12.04.2019 № 03-5623/201 на колективну скаргу роз`яснено, що при розподілі між підрозділами ДСНС видатків на 2019 рік на грошове забезпечення передбачалися кошти на виплату допомоги для оздоровлення у розмірі місячного забезпечення, а також зазначено, що до ГУ ДСНС України у Луганській області направлено лист щодо вирішення порушеного питання (а.с. 10).

Згідно довідки ГУ ДСНС України у Луганській області від 24.06.2019 № 63 ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення за березень 2019 року в сумі 15897,00 грн, а саме: оклад за посадою 6480,00 грн, оклад за звання 1340,00 грн, надбавка за вислугою років 2346,00 грн, премія 648,00 грн, надбавка за особливості проходження служби 5083,00 грн (а.с. 44).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимоги виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч. 1 ст. 102 Кодексу цивільного захисту України, на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

За частиною 1, 4 статті 103 Кодексу цивільного захисту України, щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено: 1) контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту; 2) контракт про навчання (проходження служби цивільного захисту) - з особою, зарахованою до навчального закладу цивільного захисту; 3) контракт про перебування у резерві служби цивільного захисту - з особою, зарахованою до резерву служби цивільного захисту в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 частини 2 статті 106 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 відповідно до частини 2 статті 101 Кодексу цивільного захисту України затверджено Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (далі Положення № 593).

За положенням пп. 4 п. 176 Положення № 593, контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два місяці.

Відповідно до статті 125 Кодексу цивільного захисту України, держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків.

Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 129 Кодексу цивільного захисту України, особам рядового і начальницького складу цивільного захисту надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового і матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які мають вислугу років (у календарному вимірі), обчислену в порядку, передбаченому для призначення пенсій особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту до 10 років, становить 30 календарних днів, від 10 до 15 років - 35 календарних днів, від 15 до 20 років - 40 календарних днів, 20 і більше років - 45 календарних днів.

Згідно частин 23 та 24 статті 129 Кодексу цивільного захисту України, особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які звільняються із служби, крім осіб, які звільняються за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів, надається за їх бажанням щорічна основна відпустка з розрахунку 1/12 тривалості відпустки, на яку вони мають право згідно з цим Кодексом, за кожний повний місяць служби у році звільнення. При цьому у разі, якщо тривалість відпустки становить більш як 10 календарних днів, надається додатковий час, необхідний для проїзду до місця проведення відпустки і повернення назад.

Особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які звільняються із служби за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів, щорічна основна відпустка надається за їх бажанням у році звільнення тривалістю, встановленою цим Кодексом.

Частиною 25 статті 129 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у рік звільнення зазначених у частинах 23, 24 цієї статті осіб рядового та начальницького складу цивільного захисту із служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (надалі також Постанова КМУ № 704) затверджена схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту згідно з додатком 6.

Пунктом 2 Постанови КМУ № 704 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови КМУ № 704, надане право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

За положенням п. 7 та 8 Постанови КМУ № 704, видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів.

Умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 1, 2 розділу XXIX Інструкції, особам рядового і начальницького складу за рішенням керівника (начальника) органу управління (підрозділу) в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу управління (підрозділу), один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Підставами для виплати особам рядового і начальницького складу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є їх рапорт про надання зазначеної матеріальної допомоги та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати зазначеної матеріальної допомоги.

Відповідно до положень п. 1, 2 розділу XXX Інструкції, особам рядового і начальницького складу, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірах їх місячного грошового забезпечення.

Підставами для виплати особам рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є їх рапорт із проханням надати зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ керівника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення.

Зі змісту вказаних норм законодавства випливає, що матеріальна допомога для оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань надається один раз на рік, за наявності мотивованого рапорту особи з проханням надати їй зазначену матеріальну допомогу. Умовою для надання особі матеріальної допомоги для оздоровлення є відповідне мотивоване рішення керівника (начальника) на здійснення виплати зазначеної матеріальної. Для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань підставою є також наявність видатків в межах фонду грошового забезпечення для виплати такої допомоги.

При цьому, допомога надається в разі набуття права на щорічну основну відпустку, або без вибуття у відпустку за рапортом.

Фактичні витрати на матеріальну допомогу відповідно до вимог бюджетного законодавства проводяться тільки в межах затвердженого кошторисом фонду грошового забезпечення.

Отже, за положенням Постанови КМУ № 704 та розділів XXIX та ХХХ Інструкції, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення віднесена до права керівника державного органу, шляхом прийняття відповідного рішення на підставі рапорту особи про виплату такої допомоги.

Під час розгляду цієї справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про подання позивачем мотивованих рапортів про надання матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік, які могли бути підставою для прийняття керівником органу рішення про надання такої допомоги при наявності фінансування на ці цілі.

Суд не приймає посилання позивача на рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, як доказ звернення 12.03.2019 з рапортом та отримання його відповідачем, оскільки у вказаному повідомленні відсутні будь-які відмітки щодо змісту та документів які надіслано зазначеним поштовим повідомленням. Також, надана відповідачем на запит апеляційного суду інформація, свідчить, що позивачем рапорти до відповідача не подавались. Лист Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 12.04.2019 свідчить лише про звернення до служби з питання невиплати допомоги та не містить будь-яких відомостей щодо фінансування відповідача коштами на ці цілі.

Отже, за відсутністю рапорту, керівником обґрунтовано не приймалося рішення про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення відносно позивача.

Крім того, відповідно до листа Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 12.04.2019, при розподілі між підрозділами ДСНС видатків на 2019 рік на грошове забезпечення кошти на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань взагалі не передбачались. Отже, відсутність видатків в межах фонду грошового забезпечення для виплати допомоги для вирішення соціально-побутових питань, унеможливлювало виплату вказаної допомоги.

Відповідно до ч.1 статті 72 КАС Укарїни, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС Укарїни, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, відсутні законодавчо визначені підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві вказані допомоги.

Отже, оскаржуване судове рішення є обґрунтованим та винесеним з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 р. у справі № 360/1941/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 р. у справі № 360/1941/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 26 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді Т.Г. Гаврищук

І.Д. Компанієць