Справа № 663/983/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 663/983/19
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

12 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Скадовського районного суду Херсонської області з позовною заявою, в якій просила суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виконання рішення Скадовського районного суду від 14.03.2018 р. по справі 663/956/17, а саме: не нарахування пенсії із одноденної заробітної плати, отриманої в зоні відчуження у сумі 428,19 карбованців за 29.09.1986 року, як відшкодування фактичних збитків по втраті годувальника - військовослужбовця, померлого від хвороби, отриманої при ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції та не застосування при нарахуванні її пенсії п.8 постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на виконання постанови Скадовського районного суду по справі 663/956/17 відповідно до п.8 та 9 постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 р. нарахувати позивачу пенсію по втраті годувальника військовослужбовця, смерть якого пов`язана з хворобою, отриманою при ліквідації аварії на ЧАЕС - із місячної суми заробітної плати в зоні відчуження 3000 крб.;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зробити перерахунок пенсії по втраті годувальника, військовослужбовця, смерть якого пов`язана з хворобою отриманою при ліквідації аварії на ЧАЕС, нарахованої за ст. 54, 57 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з моменту виникнення права на одержання такої пенсії з 28.09.2016 р.;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відшкодувати позивачу моральну шкоду, завдану неправомірними діями ПФУ при нарахуванні пенсії в сумі недоплаченої пенсії по втраті годувальника, військовослужбовця, смерть якого пов`язана з хворобою отриманою при ліквідації аварії на ЧАЕС, з моменту набрання чинності постанови Скадовського районного суду від 14.03.2018 р. по справі 663/956/17, з 14.04.2018 року по 12.04.2019 року.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 16.04.2019 року справу передано до Херсонського окружного адміністративного суду за підсудністю на підставі п.2 ч.1 ст.29 КАС України.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто заявнику в зв`язку із невідповідністю заяви вимогам ст.383 КАС України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року скасовано. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року закрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у відповідності до п. 4 ч.1 ст. 238 КАС України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що відповідно до ст. 378 КАС України звернулася з позовною заявою про визнання неправомірними дій ГУ ФПУ у Херсонській області щодо невиконання рішення по справі № 663/956/17 про можливість чого їй роз`яснювалося у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 року по справі № 663/956/17. Крім того, судом першої інстанції не враховано подання 19.07.2019 року позивачем до суду заяви про розгляд цієї справи в межах справи 663/956/17.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження по даній справі суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі є тотожним спору у справі 663/956/17, оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 та 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначаючи предмет позову в даній справі, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що він фактично стосується правовідносин пов`язаних з виконанням рішення Скадовського районного суду від 14.03.2018 року по справі 663/956/17.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення за результатами розгляду якого можливе накладення штрафу (ст. 382 КАС України).

Крім того, в порядку ст. 383 КАС України можливе звернення з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду,

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 лютого 2019 року по справі № 806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначав, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Маючи на меті забезпечення виконання рішення Скадовського районного суду від 14.03.2018 року по справі № 663/956/17, позивач помилково звернулася до суду з новою позовною заявою, в рамках якої заявила вимоги, аналогічні тим, які були предметом розгляду адміністративної справи № 663/956/17.

Судова колегія вважає, що позивачем, в зв`язку з помилковим розумінням норм процесуального законодавства, невірно розтлумачено роз`яснення П`ятого апеляційного адміністративного суду в постанові від 12.02.2019 року по справі № 663/956/17.

В даній постанові апеляційним судом зазначалося, що у випадку, якщо позивач не погоджується з діями відповідача щодо порядку виконання рішення суду від 14.03.2018р. по справі № 663/956/17, вона не позбавлена права на звернення до суду із заявою про становлення чи зміни способу чи порядку його виконання у відповідності до ст.378 КАС України.

Тобто дане роз`яснення стосувалося встановлення чи зміни способу чи порядку виконання рішення суду, а не можливості повторного звернення з позовною заявою.

Доводи апелянта про те, що вона самостійно складає позовні заяви та апеляційні скарги, оскільки не має коштів для оплати правової допомоги, не є підставою зміни процесуальних наслідків, визначених законом, для закриття провадження у справі.

Крім того, слід зазначити, що соціально незахищеним верствам населення Законом України "Про безоплатну правову допомогу" гарантовано державою надання відповідних правових послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Для реалізації своїх прав особа має звернутися по правову допомогу до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому проваджені не розглядаються.

Судова колегія зазначає, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду адміністративної справи без вирішення її по суті та винесення рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Аналогічна позиція міститься в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року по справі №826/8402/16, від 24 квітня 2019 року по справі №539/1699/17.

Відповідно до п.4.ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають) та остаточне вирішення тотожного спору постановою суду або ухвалою про закриття провадження в адміністративній справі, яке набрало законної сили.

Судова колегія враховує, що рішення Скадовського районного суду від 14.03.2018 року по справі 663/956/17 в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 14 квітня 2018 року.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що спір у даній справі є тотожним спору по справі 663/956/17, оскільки виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Аналогічна позиція міститься в постановах Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року по справі №444/2805/16-а, від 20 лютого 2019 року по справі №806/2143/15, від 03 квітня 2019 року по справі №820/4261/18.

Враховуючи наведені положення КАС України та зважаючи, що спір у даній справі є тотожним спору по справі 663/956/17, оскільки виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни ухвали суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.308,311,312,316,321,322,325,328,329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко