Справа № 815/6818/17
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6818/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017 року до Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Прокуратури Одеської області, в якому просив суд:

скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів № 255дп-17 від 08.11.2017 року та наказ прокурора Одеської області № 2147к від 29.11.2017 року про звільнення позивача з посади прокурора прокуратури та органів прокуратури Одеської області та поновити його на роботі на займаній посаді;

виплатити позивачу заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову, ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувані рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує його трудові права, передбачені статтями 43-45 Конституції України. Також, позивач вказує на те, що всі відеоматеріали, які були зібрані в ході спец перевірки, яка проводилася посадовими особами прокуратури Одеської області, і використані для звинувачення позивача у порушені вимог кодексу є фальсифікацією ОСОБА_2 , недопустимими і недостовірними доказами. Крім того, на думку позивача, звільнення його з посади є втручанням на повагу до приватного життя в розуміння статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Позивач також вказує на наявний конфлікт інтересів між позивачем та заступником керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Іванової І.С., оскільки прокуратурою Одеської області проводилась перевірка вчинків останньої щодо збирання аудіо та відеоматеріалів. Окрім того, відповідачами порушено трьох місячний строк розгляду дисциплінарного провадження.

Ухвалою від 12.02.2018 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

26.02.2018 року до суду надано копію особової справи позивача.

28.02.2018 року Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів надала відзив на позов в якому зазначила що оскаржуване рішення про накладення дисциплінарного стягнення прийнято з врахуванням всіх наявних доказів, є законним та обґрунтованим. Встановлені в ході перевірки факти відсутності позивача на робочому місці є грубим порушенням прокурорської етики. Вказані обставини підривають авторитет самого прокурора, органів прокуратури та держави в цілому.

07.03.2018 року Прокуратура Одеської області надала відзив на позов та матеріали перевірки відносно позивача, у відзиві зазначено про правомірність прийняття оскаржуваного наказу оскільки його прийнято з врахуванням всіх наявних доказів, він є законним та обґрунтованим та прийнятим на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів № 255дп-17 від 08.11.2017 року.

15.03.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що вказані відповідачами обставини є неправомірними відносно доказів про порушення прав та свобод громадянина України, гарантованих Конституцією України (право на працю, право на невтручання в особисте і сімейне життя, право на житло, право на повагу до гідності), є перекрученими та юридично неправильними. Позивач вважає, що всі акти складені за підписом заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Іванової І.С. є неналежними та недопустимими доказами і не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки по відношенню до ОСОБА_2 проводилася спецперевірка, а тому був наявний конфлікт інтересів з позивачем у розумінні Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII.

Окрім того, 12.03.2018 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою суду від 13 квітня 2018 року клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні - задоволено та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Під час розгляду справи, під час проведення підготовчого провадження у підготовчому судовому засіданні, враховуючи думку представника відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів № 255дп-17 від 08.11.2017 року та наказу прокурора Одеської області № 2147к від 29.11.2017 року про звільнення позивача з посади прокурора прокуратури та органів прокуратури Одеської області та поновлення його на роботі на займаній посаді підсудні Верховному Суду, у зв`язку з чим, ухвалою від 08 травня 2018 року адміністративну справу № 815/6818/17 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Прокуратури Одеської області про скасування рішень та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - передано на розгляд Верховному Суду як суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року прийнято до розгляду адміністративну справу №815/6818/17 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про скасування рішення. Адміністративну справу №815/6818/17 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передати на розгляд Одеському окружному адміністративному суду.

27.06.2018 року справа повернулась до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 03 липня 2018 року прийнято адміністративну справу №815/6818/17 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до провадження.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.09.2018 року, судом було задоволено клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі та зупинено провадження у справі № 815/6818/17 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до набрання законної сили рішення Верховного Суду в адміністративній справі № 815/6818/17 (адміністративне провадження №П/9901/618/18) за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про скасування рішення № 255дп-17 від 08.11.2017 року.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 11 вересня 2018 року Верховним судом прийнято рішення по справі № 815/6818/17 (адміністративне провадження №П/9901/618/18), яким відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача (а.с.191-196).

Судом 23.07.2019 року на адресу Верховного суду направлено листа № 815/6818/17/22969/19 , в якому було зазначено, що станом на 23.07.2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація щодо набрання рішенням від 11.09.2018 року по справі № 815/6818/17 законної сили (а.с.190).

Зважаючи на вищевикладене, з метою з`ясування питання щодо поновлення провадження по справі, у вказаному листі суд просив повідомити дату набрання законної сили рішенням Верховного суду по справі № 815/6818/17 (адміністративне провадження №П/9901/618/18) та надати до Одеського окружного адміністративного суду копію вказаного рішення з відміткою про набранням ним законної сили.

19.06.2019 року (вх. №29523/19) на адресу Одеського окружного адміністративного суду від Верховного суду надійшов лист, в якому повідомлено про те, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, дата набрання законної сили рішенням Верховного суду від 11.10.2018 року по справі № 815/6818/17 (адміністративне провадження №П/9901/618/18) є 18.10.2019 року.

В той же час, 02.09.2019 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про поновлення провадження по справі № 815/6818/17, оскільки відповідно до відомостей, розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Верховного суду від 11.10.2018 року по справі № 815/6818/17 (адміністративне провадження №П/9901/618/18) набрало законної 18.10.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.237 КАС України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що у період з 19.08.2019 року по 20.09.2019 року головуючий суддя у справі Корой С.М. перебувала у відпустці, судове засідання для вирішення питання про наявність підстав для поновлення провадження по справі, призначено на 01.10.2019 року (у межах десятиденного строку з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення).

У підготовче судове засідання позивач не прибув, про дату час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином та своєчасно.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні 01.10.2019 року вважав за можливе поновити провадження по справі.

Так, судом встановлено, що рішення Верховного суду від 11.10.2018 року по справі № 815/6818/17 (адміністративне провадження №П/9901/618/18) набрало законної сили 18.10.2019 року.

З урахуванням викладеного, ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року поновлено провадження по справі № 815/6818/17, визнано неявку позивача у судове засідання 01.10.2019 року неповажною та відкладено підготовче судове засідання на 10 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 10.10.2019 року занесеною до протоколу судового засідання, судом закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

До судового засідання 14.11.2019 року сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином та завчасно.

Разом з цим від представника відповідача 14.11.2019 року (вх. №42627/19) надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності позивача чи його представника та наполягав на розгляді справи за відсутності позивача чи його представника у порядку, визначеному ч.5 ст.205 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За приписами ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з с.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, та надання відповідачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, судом приймається рішення по зазначеній справі у межах визначеного строку 25.11.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Наказом прокурора Одеської області від 20.03.2017 №444к позивача призначено на посаду прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області як такого, що успішно пройшов тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури з терміном стажування до одного року з 21.03.2017.

21.03.2017 позивач прийняв присягу прокурора та ознайомився з положеннями Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури.

22.03.2017 позивач ознайомився з Інструкцією щодо поводження з ключовими документами та носіями, затвердженої заступником Генеральної прокуратури України від 05.11.2012, та отримав особистий службовий носій з електронним ключем доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

28.07.2017 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга виконувача обов`язків прокурора Одеської області про вчинення дисциплінарного проступку прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 .

Вказана скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 було порушено правила внутрішнього службового розпорядку, в результаті наступного:

- не було вжито належних заходів щодо зберігання особистого службового носія з електронним ключем доступу до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внаслідок чого позивачем було передчасно заявлено про викрадення вказаного носія та відсутність інформації про його місцезнаходження до 07.06.2017.

- встановлено факти прогулу та відсутності на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня позивача в наступні дні: 15.05.2017 з 09.00 по 16.30; 16.05.2017 з 11.00 по 17.00; 17-19.05.2017 повні робочі дні; 22.05.2017 з 09.00 по 14.45; 24.05.2017 з 09.00 до 09.15; 26.05.2017 з 14.00 до 15.11; 30.05.2017 з 14.00 до 14.35.

Викладені у дисциплінарній скарзі відомості ґрунтуються на підставі матеріалів та висновків службового розслідування від 20.07.2017, проведеного прокуратурою Одеської області на підставі наказу прокурора Одеської області від 22.05.2017 №145.

Рішенням члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 01.08.2017 було відкрито дисциплінарне провадження стосовно прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 .

18.09.2017 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга виконувача обов`язків прокурора Одеської області про вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Вказана скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 було порушено правила внутрішнього службового розпорядку та грубо порушено правила прокурорської етики, в результаті наступного:

- заступником керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області складено акти про відсутність позивача на робочому місці у наступні дні: 03.07.2017 з 09.00 до 09.13 та з 09.18. до 09.45; 07.07.2017 з 09.00 до 11.00; 10.07.2017 з 09.00 до 11.32; 11.07.2017 з 09.00 до 11.53; 13.07.2017 з 09.00 до 11.10; 14.07.2017 з 09.00 до 16.45; 17.07.2017 з 09.00 до 12.10 та з 13.45 до 14.33; 18.07.2017 з 09.00 до 13.00; 19.07.2017 з 09.00 до 14.11; 20.07.2017 з 09.00 до 11.46; 21.07.2017 з 09.00 до 10.50; 24.07.2017 з 09.00 до 09.10; 25.07.2017 з 09.00 до 12.07 та з 13.45 до 14.07; 26.07.2017 з 09.00 до 12.20; 28.07.2017 з 09.00 до 13.00.;

- при спілкуванні у липні 2017 року з керівником Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , заступником кревіника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Івановою ОСОБА_4 .М. та прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області позивачем неодноразово допускались образливі та нецензурні висловлювання на адресу керівництва місцевої прокуратури, прокурорів прокуратури, штовхання працівників прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Викладені у дисциплінарній скарзі відомості ґрунтуються на підставі матеріалів та висновків службового розслідування від 01.09.2017, проведеного прокуратурою Одеської області на підставі наказу виконуючого обов`язків прокурора Одеської області від 26.06.2017 №204.

Рішенням члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 19.09.2017 було відкрито дисциплінарне провадження стосовно прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 .

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27.09.2017 об`єднано дисциплінарні провадження №11/2/4-154дс-77дп-17 та №11/2/4-429дс-174дп-17 щодо прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 .М. в одне дисциплінарне провадження №11/2/4-154дс-77дп-17.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27.09.2017 №154дп-17 продовжено проведення перевірки відомостей про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у дисциплінарному провадження №11/2/4-154дс-77дп-17 на один місяць до 28.10.2017.

Членом Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів прийнято висновок №11/2/4-154дс-77-17 від 12.10.2010 про наявність дисциплінарного проступку. На підставі пунктів 1, 6, 7 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон України «Про прокуратуру») запропоновано притягнути прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури.

Вказаний висновок вмотивований тим, що проведеною перевіркою підтверджуються доводи скаржників про порушення позивачем вимог статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статей 4, 16, 21, 29 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, пункту 1 розділу ІІ Правил внутрішнього службового розпорядку для прокурорів прокуратури Одеської області та місцевих прокуратур Одеської області, введених в дію наказом прокурора Одеської області від 01.06.2017 №159 (далі Правила №159), що стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 08.11.2017 №255дп-17 притягнуто прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладеного на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури.

Наказом прокурора Одеської області № 2147к від 29.11.2017 року позивача звільнено з посади прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури та органів прокуратури Одеської області.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною четвертою статті 19 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор зобов`язаний:

1) виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень;

2) не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом;

3) діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

4) додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Згідно статті 4 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів професійна діяльність прокурорів ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; поваги до прав і свобод людини і громадянина, недопущення дискримінації; незалежності та самостійності; політичної нейтральності; презумпції невинуватості; справедливості, неупередженості та об`єктивності; професійної честі і гідності, формування довіри до прокуратури; прозорості службової діяльності, конфіденційності; утримання від виконання незаконних наказів та вказівок; недопущення конфлікту інтересів; компетентності та професіоналізму; доброчесності, зразковості поведінки та дисциплінованості; поваги до незалежності суддів.

Статтею 16 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів встановлено, що при виконанні службових обов`язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури. Порушення службової дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для прокурора і тягнуть за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 29 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачено, що відносини між прокурорами у їх колективах повинні ґрунтуватися на засадах взаємоповаги і взаємодопомоги. У стосунках між собою прокурори повинні уникати проявів недоброзичливого ставлення один до одного, спрямовуючи свої зусилля на виконання покладених на прокуратуру завдань. Об`єктивна публічна критика у колективах прокуратур недоліків у роботі колег має поєднуватися з повагою, толерантністю, стриманістю і ввічливістю.

Згідно частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:

1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків;

2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;

3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;

4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру;

5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;

6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;

7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;

8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;

9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

Згідно частини першої статті 49 Закону України «Про прокуратуру» на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

1) догана;

2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора);

3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 08.11.2017 №255дп-17 притягнуто прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладеного на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури.

Так, судом враховано, що Рішенням Верховного Суду від 11 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №255дп-17 від 08.11.2017.

Рішення Верховного суду від 11.10.2018 року по справі № 815/6818/17 (адміністративне провадження №П/9901/618/18) набрало законної сили 18.10.2019 року.

Так, згідно висновків Верховного Суду, відповідач дійшов обґрунтованого висновку про наявність порушень позивачем правил прокурорської етики та правил внутрішнього службового розпорядку, що є систематичними та носить характер грубого порушення, що у відповідності до вимог пунктів 1, 6, 7 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що саме на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №255дп-17 від 08.11.2017, прийнято оскаржуваний наказ про звільнення позивача з органів прокуратури № 2147к від 29.11.2017 року.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 62 Закону України «Про прокуратуру» подання про звільнення прокурора з посади вноситься Вищою радою правосуддя або Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів у визначених законом випадках. Частиною 3 вказаної статті визначено, що прийняття рішення про звільнення прокурора з посади здійснюється особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, виключно на підставі та в межах подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів чи Вищої ради правосуддя.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про прокуратуру» керівник регіональної прокуратури призначає на посади та звільняє з посад прокурорів регіональних та місцевих прокуратур у встановленому цим Законом порядку.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На думку суду, відповідач довів, що діяв відповідно до закону, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, пропорційно (зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про правомірність наказу прокурора Одеської області № 2147к від 29.11.2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, відтак відсутні підстави для його скасування, а також поновлення позивача на посаді й стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про скасування наказу прокурора Одеської області № 2147к від 29.11.2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Корой

.