Справа № 469/1511/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року

Київ

справа №469/1511/16-а

адміністративне провадження №К/9901/22631/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 469/1511/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Очаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, Управління Державної казначейської служби України у Березанському районі Миколаївської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Очаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Березанського районного суду Миколаївської області, прийняту 13 лютого 2017 року у складі судді Тавлуя В.В. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду, прийняту 25 травня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого - Стас Л.В., суддів Турецької І.О., Косцової І.П.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до УПФ в Березанському районі Миколаївської області та управління Державної казначейської служби України у Березанському районі Миколаївської області, в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просила:

- визнати протиправними дії УПФ в Березанському районі Миколаївської області щодо встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді та відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати УПФ України в Березанському районі Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 12 жовтня 2016 року, у розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та з 01 грудня 2016 року здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, у зв`язку зі зміною розміру грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді. У разі подальшої зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- стягнути з Державного бюджету України за рахунок асигнування на утримання управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області на її користь моральну шкоду в сумі 16000 гривень та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1102,40 грн.

Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області щодо встановлення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді та відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 12 жовтня 2016 року, у розмірі 90 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та з урахуванням збільшення грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з 01.12.2016 року здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням раніше проведених виплат. У разі подальшої зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснювати перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Стягнуто з держави на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 3 000 (три тисячі) грн.

У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у сумі 13 000 грн. - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року вирішено:

Постанову Березанського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2017 року - скасувати, та прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Очаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області щодо встановлення розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та відмови в проведенні перерахунку розміру довічного грошового утримання судді

Зобов`язати Очаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, на підставі довідки Управління ДСА в Миколаївській області № 7/1-1446/16 від 11 жовтня 2016 року, починаючи з 12 жовтня 2016 року з урахуванням проведених виплат.

Зобов`язати Очаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від розміру грошового утримання судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, на підставі довідки Управління ДСА в Миколаївській області № 7/1-1728/16 від 02.12.2016 року, починаючи з 01 грудня 2016 року з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Очаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 грн., відповідно до розміру задоволеної частини позовних вимог.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Як встановлено, позивач, ОСОБА_1 , Рішенням 15 сесії 21 скликання Миколаївської обласної Ради народних депутатів від 24 грудня 1992 року № 6 обрана народним суддею Березанського районного суду Миколаївської області.

Постановою Верховної Ради України № 731-ІV від 17 квітня 2003 р. ОСОБА_1 обрана на посаду судді місцевого Березанського районного суду Миколаївської області безстроково.

Наказом начальника управління юстиції в Миколаївській області № 270-Н від 30 липня 1998 року, відповідно до Указу Президента України № 295/97 від 20 серпня 1997 року з 01 вересня 1997 року ОСОБА_1 призначено головою Березанського районного суду Миколаївської області. На даній посаді вона безперервно працювала до моменту звільнення, що підтверджується копією Указу Президента України від 07 червня 2004 року про призначення головою суду, копією Рішення Ради Суддів України № 68 від 17 липня 2009 року про призначення головою суду, копією Наказу голови Березанського районного суду від 05 серпня 2009 року № 78 про призначення головою суду, копією Наказу голови Березанського районного суду від 15 квітня 2015 року № 14 про призначення головою суду.

З 01 січня 2003 року наказом начальника територіального управління ДСА України в Миколаївській області ОСОБА_1 було призначено щомісячне довічне грошове утримання, як судді, що має стаж роботи 24 роки, що дає право на щомісячне утримання, що підтверджується розрахунком щомісячного грошового утримання працюючих суддів на 2008 рік, наданим ТУ ДСА в Миколаївській області, в якому, крім того, зазначено, що станом на 2008 рік позивачка отримувала щомісячне утримання в розмірі 90% заробітної плати судді.

З 01 січня 2005 року позивачці, як судді, що має стаж роботи на посаді судді понад 20 років, була встановлена надбавка в розмірі 2% заробітку до щомісячного довічного грошового утримання, належного у разі виходу у відставку (загальний розмір утримання склав 84%), що підтверджується копією Наказу начальника територіального управління ДСА України в Миколаївській області № 4ос від 10 січня 2005 року.

Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII ОСОБА_1 звільнено з посади судді Березанського районного суду Миколаївської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку, після чого Наказом в.о. голови Березанського районного суду Миколаївської області позивачку відраховано зі штату Березанського районного суду Миколаївської області з 11 жовтня 2016 року у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Як вбачається з копії Подання начальника територіального управління ДСА України в Миколаївській області про встановлення щомісячного довічного утримання судді у відставці від 11 жовтня 2016 року стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, ОСОБА_1 визначено як 38 років, 2 місяці, 29 днів.

Згідно Розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зробленого Управлінням ДСА України в Миколаївській області до стажу роботи безпосередньо на посаді судді, позивачці, відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про статус суддів», що була чинною на той час, було зараховано роботу на посаді помічника прокурора Березанського району Миколаївської області у період з 19 липня 1978 року по 04 січня 1993 року (14 років 05 місяців і 16 днів).

15 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Березанському районі з заявою, у якій просила повідомити її про розмір нарахованого щомісячного довічного грошового утримання.

21 листопада 2016 року листом управління Пенсійного фонду за вих. № 4015/01.3, позивачку було повідомлено, з посиланням на пункт 25 Прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, про те, що їй проведене нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 86 % за довідкою Управління ДСА Миколаївської області від 11 жовтня 2016 року № 7/1-1446/16 з урахуванням посад, робота на яких зараховується до стажу роботи суддею, що визначено ст. 137 Закону. До стажу роботи на посаді судді зараховано період з 28 грудня 1992 року по 11 жовтня 2016 року, що складає 23 роки 9 місяців 15 днів.

Також судом встановлено, що 03 грудня 2016 року позивачка звернулася до відповідача про проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням зміни розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням УПФ України в Березанському районі № 14/1 від 13 грудня 2016 року позивачці, з посиланням на положення ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, ст. 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» щодо обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання не більше 10740 грн., вирішено: у зв`язку з недоцільністю проведення перерахунку, продовжити виплату щомісячного довічного грошового утримання в попередньому розмірі.

Суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що ця справа розглянута неповноважним складом суду, яким в даному випадку є Березанський районний суд Миколаївської області.

По суті спору суди, задовольняючи позов частково, мотивували своє рішення тим, що крім стажу роботи на посаді судді, що складає 23 роки 09 місяців 13 днів, позивачці у стаж роботи, який дає право на отримання довічного грошового утримання підлягає зарахуванню період роботи в органах прокуратури Миколаївської області, що складає 14 років 05 місяців 16 днів. На момент виходу позивачки у відставку її стаж роботи становить 38 років 02 місяці 29 днів, що дає їй право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%, а не 86%, від грошового утримання судді на відповідній посаді.

У касаційній скарзі відповідач заявив вимогу про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулось до суду з клопотанням про заміну ним, як правонаступником, Очаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, яке припинене 19 липня 2019 року. Клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим суд задовольняє його на підставі статті 52 КАС України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Позивач надав до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, просить залишити скаргу без задоволення у зв`язку з її необґрунтованістю.

Суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги.

Встановлені у цій справі обставини свідчать, що відповідач не врахував до стажу роботи позивачки на посаді судді, її роботу на посаді помічника прокурора.

Згідно зі статтею 120 Закону України № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, в редакції, яка була чинна на момент винесення постанови Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VІІІ "Про звільнення суддів", суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Стаття 126 Конституції України серед підстав для звільнення судді визначає подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Порядок розгляду питання та прийняття Верховною Радою України рішення про звільнення з посади судді, обраного безстроково, визначається Законом № 2453-V та Регламентом Верховної Ради України. Питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок.

Повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

За приписами абзацу третього пункту 7 Указу Президента України "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10 червня 1997 року № 503/97 акти Верховної Ради України і Президента України про призначення відповідно до законодавства на посади і звільнення з посад набирають чинності з моменту їх прийняття.

Отже, чинним на час виникнення спірних відносин законодавством визначений порядок реалізації права судді на звільнення у зв`язку з відставкою, яке починається з подання суддею відповідної заяви і закінчується прийняттям Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді, яка набирає чинності з моменту її прийняття.

Враховуючи викладене, реалізація права позивача на звільнення у зв`язку з відставкою відбулась у момент прийняття Верховною Радою України відповідної постанови, тобто 22 вересня 2016 року.

Суд звертає увагу, що положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", який набрав чинності 30 вересня 2016 року, у спірних правовідносинах не застосовується, оскільки як зазначалося вище, повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді, а не з прийняттям відповідного наказу про виключення судді зі складу суду, як вказали суди першої та апеляційної інстанцій.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 серпня 2019 року (справа №753/22101/16-а, адміністративне провадження № К/9901/47200/18).

Отже, враховуючи положення статті 120 Закону України № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, в редакції, яка була чинна на момент відставки позивачки, стаж роботи на посаді судді визначається відповідно до статті 135 цього Закону.

Згідно з положеннями статті 135 вказаного закону, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Отже, відповідач правомірно не врахував до стажу роботи позивачки на посаді судді, її роботу на посаді помічника прокурора, оскільки така робота не зараховується до стажу роботи на посаді судді згідно із законом, чинним на час виходу у відставку.

Пункт 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, та на який послався апеляційний суд, у спірних правовідносинах не застосовується, оскільки така редакція існувала до 28 березня 2015 року та не була чинною на час виходу позивачки у відставку.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, має місце неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 52, 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Здійснити заміну відповідача у справі, Очаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Касаційну скаргу Очаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області задовольнити.

Постанову Березанського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Очаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, Управління Державної казначейської служби України у Березанському районі Миколаївської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - відмовити повністю.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

............................

...........................

..........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук,

Судді Верховного Суду