Справа № 521/12684/19
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/331/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі - Шабалдак О.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти 4-го батальйону 1-го взводу, лейтенанта поліції Федорович Поліни Сергіївни Управління патрульної поліції в Одеській області, за участю третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до інспектора 1-ї роти 4-го батальйону 1-го взводу, лейтенанта поліції Федорович Поліни Сергіївни Управління патрульної поліції в Одеській області, за участю третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Свою заяву мотивує тим, що 22.07.2019 року інспектором 1-ї роти 4-го батальйону 1-го взводу, лейтенантом поліції Федорович П.С. УПП в Одеській області відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серія ДП18 №568984, відповідно до якої позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України відповідно до якої позивач керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», держаний номерний знак НОМЕР_1 , 22.07.2019 року о 10 годині 35 хвилин у м. Одесі по вул. Ланжеронівська, буд. 24 здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка та стоянка заборонена», чим порушив п. п. 8.4 Правил дорожнього руху.

З зазначеною постанову не згоден та вважає її незаконною, тому просить скасувати.

Оскільки починаючи з перехрестя вул. Ланжеронівська та Катериненська по вул. Ланжеронівській в бік вул. Гавванної і до місця зупинки його автомобіля, «Volkswagen», держаний номерний знак НОМЕР_1 жодного знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не було встановлено, про що свідчить роздруківка фотографії зробленої у момент складання постанови. Оскільки на вказаній ділянці дороги жодного знаку 3.34 «Зупинка та стоянка заборонена» не було встановлено, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою від 08.08.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду на відкрито провадження по справі.

09.09.2019 року позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

31.10.2019 року до суду засобами електронної пошти надійшло письмові пояснення представника третьої особиУПП в Одеській області Гузенко А.М. (вхід. №ЕП-10260 від 31.10.2019 року) та клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи (вхід.№ЕП-10971 від 20.11.2019).

Відзив відповідача на позов до суду не надано.

Позивач ОСОБА_1. з`явився у судове засідання та підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі суд їх задовольнити. ОСОБА_1 пояснив суду, що дійсно на 22.07.2019 року, він здійснив зупинку та стоянку т/з «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та пішов у своїх справах. Окремо зазначив, що його автомобіль був зупинений перед дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.2.4 розташованих у напрямку руху автомобіля адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 24, що також підтверджується наданими позивачем фото таблицею. Вважає, що дія дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.2.4 не поширюється на частину вулиці Ланжеронівська у м. Одесі від перехрестя з вулицею Катерининська до знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.2.4.

Відповідач та представник третьої особи - УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції - в судові засідання від 19.08.2019 року, 09.09.2019 року і 20.11.2019 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення учасників справи та за наявності достатніх підстав, суддя приходить до наступного висновку.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Як вбачається з матеріалів справи 22.07.2019 року інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції Федорович П.С., знаходячись на службі в ході виконання службових обов`язків за адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 24, виявила т/з ««Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , який здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, яким визначено, що заборонні знаки запроваджують або обмежують певні обмеження в русі.

За дане правопорушення відносно позивача було складено постанову серія ДП18 №568984, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. (а.с.2)

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 визнав, що дійсно на 22.07.2019 року, він здійснив зупинку та стоянкут/з «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та пішов у своїх справах. Окремо зазначив, що його автомобіль був зупинений перед дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.2.4 розташованих у напрямку руху автомобіля адресоюм. Одеса, вул. Ланжеронівська, буд. 24, що також підтверджується наданими позивачем фото таблицею (а.с. 3, 33).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

П.8.4 ПДР України передбачає групи дорожніх знаків…в) заборонні знаки призначені для організації особливого порядку або режиму руху учасників дорожнього руху або окремих категорій транспортних засобів.

Відповідно до розділу 33 ПДР знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У зоні дії знаку забороняється зупинка транспортних засобів, оскільки в місці, де встановлений знак, можливе створення підвищеної небезпеки зіткнення через високу інтенсивність руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, факт порушення позивачем ОСОБА_1 п. 8.4 Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, яким визначено, що заборонні знаки запроваджують або обмежують певні обмеження в русі, підтверджується фототаблицями що долучені до матеріалів справи (а.с. 3. 33).

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини першої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:…, зокрема, і за частинами першою статті 126»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.»

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

В Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. зазначено, що застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та, відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.03.18 по справі № 760/2846/17, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Крім того, постановою Верховного Суду від 14.02.18 по справі № 536/583/17 зроблено висновок, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.18 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (у редакції до 15.12.17).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України, у редакції до 15.12.17).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.17 р.) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки, частинами 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оцінюючи надані позивачем пояснення, що «Починаючи від перехрестя вул. Ланжеронівська та Катерининська по вул. Ланжеронівській в бік вулиці Гаванної і до місця зупинки його автомобіля жодного знаку 3.34. «Зупинка заборонено» не було встановлено, суд звертаю увагу позивача, що під час паркування автомобіля повул. Ланжеронівська, буд. 24 позивачу було відомо про розміщений дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена», який встановлено разом з табличкою 7.2.4. «Зона дії», яка означає, що дія дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» поширюється на ділянку вул. Ланжеронівська від місця встановлення до перехрестя вул. Ланжеронівська з вул. Катерининська та перехрестя вул. Ланжеронівська - вул. Гаванна. Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

За таких обставин, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти 4-го батальйону 1-го взводу, лейтенанта поліції Федорович П.С. Управління патрульної поліції в Одеській області, за участю третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є безпідставними та не підлягають задоволенню, а тому в їх задоволенні належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246,250, 251 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до інспектора 1-ї роти 4-го батальйону 1-го взводу, лейтенанта поліції Федорович Поліни Сергіївни Управління патрульної поліції в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5), за участю третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після спливу вказаного строку на його оскарження.

Повний текст рішення виготовлений 20.11.2019 року.

Суддя О.С. Леонов

20.11.19