Справа № 826/8464/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 листопада 2019 року

Київ

справа №826/8464/18

адміністративне провадження №К/9901/30527/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Олендера І.Я., Гімона М.М.,

розглянув матеріали касаційної скарги Державної фіскальної служби (ДФС) України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Хромія» до Головного управління Державної фіскальної служби (ГУ ДФС) у Кіровоградській області, ДФС України про визнання протиправними дій, рішень та податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду від 28.03.2019 адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії ДФС України щодо передачі ГУ ДФС у Кіровоградській області повноважень на здійснення, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2017 по справі №757/45231/17-к, документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Хромія»; визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 06.09.2017 №1136 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Хромія»; визнано протиправними дії ГУ ДФС у Кіровоградській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Хромія» на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2017 по справі №757/45231/17-к та наказу ГУ ДФС у Кіровоградській області від 06.09.2017 №1136 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Хромія» та оформлення результатів такої перевірки Актом від 23.01.2018 №13/11-28-14-01/40215536; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 21.02.2018 №1, №1 та рішення ДФС України від 26.04.2018 №14963/6/99-99-11-01-02-25.

Відповідач звернувся з апеляційною скаргою на зазначене рішення суду першої інстанції 16.07.2019.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019 апеляційна скарга була залишена без руху як така, що подана з порушенням вимог статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України (повний текст оскаржуваного рішення складено 29.03.2019, а з апеляційною скаргою відповідач звернувся 16.07.2019; до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору). Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано протягом десяти днів з дня вручення її копії усунути зазначені недоліки апеляційної скарги.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30.09.2019 відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому суд відмовив у задоволенні клопотань ДФС України про поновлення строку на апеляційне оскарження та продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Відповідач подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019, у якій просить скасувати зазначене судове рішення.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, ДФС України посилається на те, що з апеляційною скаргою звернулася в межах строку, передбаченого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, однак з причин проведення Державною казначейською службою України безспірного списання коштів та блокування казначейського рахунку ДФС України, скаржник був позбавлений сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строку, установленого статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (частина перша, пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Підстави пропуску особою строку на оскарження судового рішення можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення із скаргою у встановлений процесуальним законом строк.

Зазначені відповідачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав такими, що не підпадають під вище зазначений критерій, не можуть бути визнані поважними, оскільки стосуються адміністративно-організаційної діяльності суб`єкта владних повноважень. Будь-які обставини, які пов`язані з цією діяльністю, в тому числі, й ті, що негативно впливають на її ефективність, не можуть розцінюватися як такі, що надають підстави для застосування до суб`єкта владних повноважень режиму "послаблення" у відносинах, які прямо чи опосередковано стосуються особи без такого статусу. До таких обставин відносяться, зокрема обставини, що створюють труднощі у сплаті судового збору. Ці обставини не надають права суб`єкту владних повноважень у довільний час після спливу встановленого законом строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій адміністративній справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у зв`язку з чим касаційна скарга визнається необґрунтованою, що, у свою чергу, відповідно до пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом другим частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

І.Я.Олендер ,

М.М. Гімон

Судді Верховного Суду