Справа № 520/10897/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 листопада 2019 р. № 520/10897/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для реєстрації: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) до Лозівської міської ради Харківської області (вул. Я. Мудрого, буд. 1, м. Лозова, Лозівський район, Харківська область, 64602, ) про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

визнати бездіяльність Лозівської міської ради Харківської області щодо ненадання відповіді на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 07.05.2019 незаконною;

зобов`язати Лозівську міську раду Харківської області надати відповідь на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 07.05.2019.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження.

Запропоновано відповідачу подати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов та докази на обґрунтування відзиву, а також докази направлення відзиву позивачу.

Відповідач надав до суду відзив згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що 07.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Яковлівської сільської ради з запитом на отримання публічної інформації(а.с.10).

У вказаному запиті позивач просив надати копії всіх рішень Яковлівської сільської ради та всіх розпоряджень сільського голови за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Відповідь позивач просив надіслати на вказану у запиті електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Вказаний запит направлено рекомендованим поштовим відправленням 07.05.2019 (а.с.11).

Згідно даних з сайту «Укрпошта» відправлення отримано відповідачем 10.05.2019 р. (а.с.12).

Листом від 13.05.2019 р. повідомлено позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. З урахуванням того, що копії всіх рішень Яковліської сільської ради та всіх розпоряджень сільського голови за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 року, є великим обсягом документації, з огляду на те, що Яковлівська сільська рада знаходиться в стадії реорганізації та передачі документів до архівних установ, строк розгляду запиту продовжено до 20 робочих днів(а.с.13).

Станом на жовтень 2019 позивачем відповідь на запит не отримано, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон №2657-XII) встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно з статтею 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону №2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 Закону №2939-VI інформація на запит надається безкоштовно.

У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Аналіз вищенаведених норм в сукупності свідчить, що за загальним правилом, відповідь на запит на інформацію надається протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого і безкоштовно, підстави відмови в задоволені запиту є вичерпними.

Однак у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації, розпоряднику інформації надано право продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів, а запитувач інформації зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк документів обсягом більш як 10 сторінок.

Якщо запитувач не відшкодував фактичні витрати на копіювання та друк документів обсягом більш як 10 сторінок, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту на інформацію.

Судом встановлено, що строк розгляду запиту позивача від 07.05.2019 р. радою продовжено до 20 робочих днів, про що повідомлено листом від 13.05.2019 р.

Отримання вказаного листа позивачем сторонами не заперечується та не є предметом спору.

Листом від 15.05.2019 р. повідомлено позивача, що копії розпоряджень голови та рішень Яковлівської сільської ради за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 року складають 299 аркушів. Відповідно до п 3 розділу 11 Порядку відшкодування фактичних витрат матеріалів для копіювання або другу документів, що надаються за запитом на інформацію, розпорядниками якої є виконавчі органи Лозівської міської ради Харківської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.05.2017 року № 339 (далі - Порядок), надано рахунок про відшкодування фактичних витрат матеріалів для копіювання або друку документів, згідно з Розміром фактичних витрат, де зазначено суму для оплати в розмірі 574,08 грн. Зазначено про необхідність упродовж 7 робочих днів з моменту отримання даного повідомлення, внести плату за рахунком.

Роз`яснено норми ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», де передбачено право розпорядника відмовити в наданні інформації в разі нездійснення оплати.

В разі нездійснення оплати за рахунком, який додається, дана відповідь є відмовою в наданні інформації та може бути оскаржена до суду.

Додатком до листа вказано рахунок №1 на 1 арк.

Листи від 13.05.2019 р. та від 15.05.2019 р. надіслані на поштову адресу позивача, що підтверджується копією журналу вихідної кореспонденції та скріншотом з електронної пошти.

Як встановлено вимогами пункту 192 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 №55, вихідні документи у паперовій формі, створені в установі у разі наявності підстав, які визнаються обґрунтованими для створення документів у паперовій формі, надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електрозв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службою.

Згідно пункту 156 вказаної інструкції, реєстрація документів всіх категорій полягає у створенні запису облікових даних про документ та оформлення реєстраційно-моніторингової картки в електронній формі у системі електронного діловодства або веб-модулі системи взаємодії із зазначенням обов`язкових реквізитів, за допомогою яких фіксується факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим внесенням до реєстраційно-моніторингової картки необхідних відомостей.

Отже, нормативно-правовим актом, регулюючим порядок документування управлінської діяльності закріплено, що документи, які створені у паперовій формі надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, при цьому відсутні вимоги щодо конкретного виду поштового відправлення. Водночас, передбачено, що така вихідна кореспонденція реєструється шляхом створення запису облікових даних.

У цьому контексті суд зазначає, що у матеріалах справи наявні відповіді на інформаційний запит позивача, які датовані 13.05.2019 та 15.05.2019 відповідно, що вказує на дотримання відповідачем терміну, передбаченого вимогами с. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Направлення вказаних вихідних документів зареєстроване у Журналі вихідної кореспонденції, що підтверджує надсилання радою листів.

За вказаних обставин, суд зазначає, що дії відповідача не містять ознак незаконної бездіяльності Лозівської міської ради Харківської області щодо ненадання відповіді на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 07.05.2019.

Щодо частини позовних вимог про зобов`язання відповідача надати відповідь на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 07.05.2019, суд звертає увагу, що зобов`язання розпорядника публічної інформації надати публічну інформацію можливе лише за умови дослідження відмови у такому наданні, та відповідно визнання її протиправною.

Проте, у рамках даного спору, вказаних обставин не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для реєстрації: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) до Лозівської міської ради Харківської області (вул. Я. Мудрого, буд. 1, м. Лозова, Лозівський район, Харківська область, 64602, ) про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 листопада 2019 р.

Суддя Сагайдак В.В.