Справа № 640/22593/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 листопада 2019 року м. Київ № 640/22593/19

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Шевченко Н. М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Головне управління ДПС у м. Києві з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду заяви майнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою судовий збір становить 1, 5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921,00 гривня.

Як убачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач просить стягнути податковий борг в сумі 584 931,54 грн, а отже, заявлено вимогу майнового характеру.

Необхідно наголосити на тому, що певна категорія рішень, прийнятих суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи, а реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Вищевказана правова позиція відповідає рішенню Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» згідно якого вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, обов`язкових платежів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Проте, суд звертає увагу на те, що Головним управлінням ДПС у м. Києві до позовної заяви не додано жодного доказу сплати судового збору.

Натомість, представником позивача до суду подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Позивач зазначає, що Головне управління ДПС у м. Києві, як бюджетна організація, здійснює будь-які перерахування коштів шляхом надання платіжних доручень в електронному вигляді до органів казначейства для подальшого їх виконання. Також, наголошено на тому, що юридичне управління Головного управління ДПС у м. Києві з метою подання до суду платіжного доручення на сплату судового збору, направило до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності службову записку щодо сплати судового збору, проте станом на дату звернення до суду з даним позовом, проведені платіжні доручення до юридичного управління ГУ ДПС у м. Києві не надходили, у зв`язку з чим, позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Також, відповідно до положень ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З вищевикладеного вбачається, що позивач не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 10.01.2018 у справі № К/9901/12/18, від 12.01.2018 № К/9901/2132/18, № К/9901/2135/18, № К/9901/2131/18, та № К/9901/2134/18.

При цьому, згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд не може надавати привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

Суд дійшов до висновку що доводи позивача не є підставою для відстрочення сплати судового збору, а відтак суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити (надати докази сплати судового збору) в розмірі 8773,97 грн за наступними реквізитами:

отримувач коштів - УК у Печерському р-ні м. Києва; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897; рахунок отримувача - UA6084021; банк отримувача - казначейство України (ЕАП); код банку отримувача - 899998; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення недоліків позову. Позивачу необхідно усунути названі недоліки позову та привести позовну заяву у відповідність з приписами ст. 160, 161 КАС України.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241- 243 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Головного управління ДПС у м. Києві залишити без руху.

3. Установити позивачу п`ятиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

4. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без руху не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Шевченко