Справа № 200/12379/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 р. Справа№200/12379/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2019 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині відмови в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та доп13омоги на дітей одиноким матерям, зобов`язання відповідача призначити та виплатити державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї та допомогу на дітей одиноким матерям відповідно до заяви від 17 липня 2019 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що рішення міської комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради, оформлене протоколом № 81 від 23 липня 2019 року, прийнято відповідачем за відсутності підстав, передбачених спеціальними нормативно-правовими актами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Відстрочено сплату позивачем судового збору до прийняття рішення у цій справі. Витребувано від відповідача 1) належним чином засвідчену заяву від 17 липня 2019 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та допомоги одиноким матерям та всі документи, які були враховані при розгляді заяви; 2) усі матеріали та документи, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

13 листопада 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач постійно на території міста Маріуполя не проживає; в порушення вимог Закону України № 1706, постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01 жовтня 2014 року не повідомив уповноважений орган про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме про повернення до покинутого місця проживання.

14 листопада 2019 року представником позивача надані письмові пояснення, в яких звертається увага на те, що відповідачем не заперечується подання ОСОБА_1 всіх документів, необхідних для розгляду по суті її заяви про отримання соціальних допомог.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянкою України, яка з 18 травня 2010 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою від 27 квітня 2017 року № позивачка взята на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 є матір`ю чотирьох дітей, двоє з яких не досягли трирічного віку, та має склад сім`ї, який складається з неї та чотирьох дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та довідкою про склад сім`ї від 17 липня 2019 року.

17 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

22 липня 2019 року інспектором Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради проведена перевірка фактичного місця проживання та обстеження матеріально - побутових умов сім`ї, за результатами якої складено акт № 35/438 від 27 липня 2019 року, в якому зазначено, що під час перевірки заявниця з 4-ма дітьми перебувала за адресою згідно з довідкою тимчасово переміщеної особи.

Рішенням міської комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради, оформленим протоколом № 81 від 23 липня 2019 року, з урахуванням інформації, отриманої шляхом обміну з системою «Аркан», ОСОБА_1 відмовлено в призначенні соціальних виплат (допомоги на дітей одиноким матерям, малозабезпеченим сім`ям).

На підставі зазначеного рішення міської комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради рішеннями Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 26 липня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям за зверненням від 17 липня 2019 року.

Вищенаведені обставини сторонами не оспорюються.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на певні види забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами частини другої статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування врегульований Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 (далі - Порядок № 365).

Відповідно до абзацу 1 пункту 7 Порядку № 365 для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власною ініціативою або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 365 за результатами проведення перевірки структурним підрозділом з питань соціального захисту населення складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за формою, встановленою Мінсоцполітики, який підписується всіма повнолітніми внутрішньо переміщеними особами та у визначених законодавством випадках - їх законними представниками, а також представниками структурного підрозділу з питань соціального захисту населення.

Абзацом 1 пункту 10, пункту 11 Порядку № 365 передбачено, що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня складення акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (крім осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 7 цього Порядку) та отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати. Комісія розглядає подання про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого подання.

Пунктом 12 Порядку № 365 встановлено, що за результатами розгляду подання з урахуванням акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї або інших документів, визначених в абзацах другому і третьому пункту 7 цього Порядку, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або відмову у призначенні (відновленні) соціальної виплати з моменту припинення її виплати, в тому числі з урахуванням інформації про стан фінансування та виплати, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики або інших органів, що здійснюють соціальні виплати.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 365 комісія, крім підстав відмови у призначенні (відновленні) соціальної виплати, передбачених законодавством, може відмовити заявникові у призначенні (відновленні) такої виплати в разі його відсутності за фактичним місцем проживання/перебування, зазначеним у заяві про призначення (відновлення) соціальної виплати.

Судом з`ясовано, що рішенням міської комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради, оформленим протоколом № 81 від 23 липня 2019 року, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні соціальних виплат (допомоги на дітей одиноким матерям, малозабезпеченим сім`ям).

Рішення комісії не містить посилань на підстави відмови, встановлені законами України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»; у ньому лише вказується на урахування інформації, отриманої шляхом обміну з системою «Аркан».

Відповідачем не забезпечено подання інформації з системи «Аркан» до суду; на запит представника позивача від 21 серпня 2019 року підтверджуючих документів також не надано.

Зі змісту відзиву на позовну заяву не слідує, що інформація з системи «Аркан» свідчить про відсутність позивача за фактичним місцем проживання станом на дату звернення із заявою про призначення допомог до органів соціального захисту населення.

Навпаки, після звернення позивача із заявою від17 липня 2019 року інспектором Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради 22 липня 2019 року проведена перевірка фактичного місця проживання та обстеження матеріально - побутових умов сім`ї, за результатами якої складено акт № 35/438 від 27 липня 2019 року, в якому зазначено, що під час перевірки заявниця з 4-ма дітьми перебувала за адресою згідно з довідкою тимчасово переміщеної особи.

Доводи представника відповідача про невиконання позивачем обов`язку щодо неповідомлення про зміну місця проживання є неприйнятними, оскільки не підтверджуються належними доказами у справі.

Крім того, обмеження права на отримання соціальних виплат не може пов`язуватися з місцем проживання людини, оскільки свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Отже, міською комісією з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради протиправно відмовлено ОСОБА_1 в призначенні соціальних виплат (допомоги на дітей одиноким матерям, малозабезпеченим сім`ям) з посиланням на інформацію з системи «Аркан».

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення міської комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради, оформлене протоколом № 81 від 23 липня 2019 року, в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні соціальних виплат (допомоги на дітей одиноким матерям, малозабезпеченим сім`ям) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Поряд з цим, судом встановлено, що 26 липня 2019 року на підставі рішення міської комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради прийнято два рішення, якими ОСОБА_1 відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям за зверненням від 17 липня 2019 року.

Частиною другою статті 9 КАС України регламентовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення міської комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради, оформлене протоколом № 81 від 23 липня 2019 року, не заявляючи вимог про визнання протиправними та скасування рішень Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 26 липня 2019 року, якими позивачеві відмовлено в призначенні допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

За таких обставин, виходячи із повноважень суду, встановлених пунктом 2 частини першої статті 245 КАС України, суд вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог і разом із оцінкою обґрунтованості позовних вимог про зобов`язання призначити та виплатити державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї та допомогу на дітей одиноким матерям оцінити правомірність двох рішень Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 26 липня 2019 року.

Відповідно до абзаців 1, 2, 4 частини першої статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 1 червня 2000 року № 1768-III (далі - Закон №1768-III) у цьому Законі терміни використовуються в такому значенні: соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону №1768-III державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли:

працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої і вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);

з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї;

у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

За приписами частини першої, абзаців 1-4 частини третьої статті 4 Закону №1768-III заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім`ї […]; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї […].

Частинами шостою, дев`ятою, десятою статті 4 Закону № 1768-III регламентовано, що державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзаців 1-4, 6 пункту 10 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 (далі - Порядок № 365), соціальна допомога не призначається у разі, коли:

працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги […];

під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов сім`ї з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи та майно (здача у найм або оренду житлового приміщення (будинку) або його частини; один чи кілька членів сім`ї працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку; можливість отримання доходу від утримання худоби, птиці, інших тварин; дохід від народних промислів, використання наявної сільськогосподарської техніки, вантажної машини, мікроавтобуса тощо);

особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї;

у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Судом встановлено, що в рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 26 липня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, не наведено мотивів для його прийняття, визначених частиною першою статті 7 Закону №1768-III або пунктом 10 Порядку 365. Це рішення також не містить роз`яснення порядку його оскарження.

В якості єдиної підстави для відмови вказано на рішення міської комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради, оформлене протоколом № 81 від 23 липня 2019 року, яким позивачеві відмовлено в призначенні соціальних виплат (допомоги на дітей одиноким матерям, малозабезпеченим сім`ям) з урахуванням інформації, отриманої шляхом обміну з системою «Аркан».

Отже, в порушення вимог наведених правових норм відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за зверненням від 17 липня 2019 року з підстав, що не передбачені спеціальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-ХІІ) громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3, частиною першою статті 181 Закону № 2811-ХІІ відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: допомога на дітей одиноким матерям. Право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Частиною третьою статті 6 Закону № 2811-ХІІ регламентовано, що про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Статтею 182 Закону № 2811-ХІІ визначено такі умови призначення допомоги на дітей одиноким матерям: допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги, передбачених цим Законом.

Аналогічні норми містить і Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751).

З аналізу змісту наведених правових норм слідує, що до умов призначення допомоги на дітей одиноким матерям віднесено лише подання до уповноваженого органу необхідних документів при наявності у заявника права на отримання такого виду допомоги. Законом № 2811-ХІІ та Порядком № 1751 не визначено інших обмежень для реалізації цього права.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 26 липня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні допомоги на дітей одиноким матерям, не містить мотивів для його прийняття, пов`язаних із недоліками або неповнотою поданих документів.

Підставою для відмови вказано рішення міської комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради, оформлене протоколом № 81 від 23 липня 2019 року, яким позивачеві відмовлено в призначенні соціальних виплат (допомоги на дітей одиноким матерям, малозабезпеченим сім`ям) з урахуванням інформації, отриманої шляхом обміну з системою «Аркан».

Разом з тим, така обставина не є належною підставою для відмови у прийнятті допомоги на дітей одиноким матерям.

Крім того, спірне рішення в порушення вимог частини третьої статті 6 Закону № 2811-ХІІ не містить роз`яснення порядку його оскарження.

За таких обставин справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям.

Інші доводи представника відповідача не спростовують встановлені обставини справи та не впливають на висновки суду.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї та допомогу на дітей одиноким матерям відповідно до заяви від 17 липня 2019 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, виходячи із повноважень суду, встановлених пунктом 2 частини першої статті 245 КАС України, суд вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача необхідно визнати протиправними та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 26 липня 2019 року про відмову в призначенні допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при поданні адміністративного позову судовий збір у розмірі 768,40 грн позивачем не сплачений. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено частково, відстрочено сплату позивачем судового збору до прийняття рішення у цій справі.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 768,40 грн, підлягають стягненню до державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, місцезнаходження: проспект Миру, будинок 70, місто Маріуполь, Донецька область, 87500) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Рішення міської комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам міської ради, оформлене протоколом № 81 від 23 липня 2019 року, визнати протиправним та скасувати в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні соціальних виплат (допомоги на дітей одиноким матерям, малозабезпеченим сім`ям).

Рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 26 липня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні допомоги на дітей одиноким матерям, визнати протиправним та скасувати.

Рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 26 липня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї та допомогу на дітей одиноким матерям відповідно до заяви від 17 липня 2019 року.

Стягнути до державного бюджету (Державна судова адміністрація України, розрахунковий рахунок: 6001, ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації 22030106) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (, місцезнаходження: проспект Миру, будинок 70, місто Маріуполь, Донецька область, 87500) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 листопада 2019 року.

Суддя Ю.М. Льговська