Справа № 640/5454/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 листопада 2019 року № 640/5454/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ в особі Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовом до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України щодо не виготовлення для перерахунку пенсії нової довідки ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення з врахуванням усіх складових грошового забезпечення, передбачених чинним законодавством, за формою передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393». з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.1 1.2015 № 988 та не направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та зобов`язати Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , з повною реальною інформацією, за формою передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393» з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення у наступних розмірах: посадовий оклад у сумі 5500,00 грн., оклад за спеціальне звання у сумі 1340,00 грн., надбавка за вислугу років (45 %) у сумі 3078,00 грн., надбавки за умови служби УБОЗ у розмірі 50 %, надбавки за оперативно-розшукову діяльність у розмірі 45 %, надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50 %: премії у розмірі 11 %, з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно не виготовлено та не направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оскільки у позивача наявні правові підстави для отримання всіх видів грошового забезпечення, які не скасовані та виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою.

Посилаючись на те, що у довідці про розмір грошового забезпечення, яка необхідна йому для перерахунку пенсії, мають бути відображені всі зміни, які стосувалися виплати або невиплати щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі й надбавки за виконання особливо важливих завдань (надбавки за специфічні умови проходження служби), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача надав на адресу суду відзив, в якому зазначив про правомірність свої дій. Також посилався на зразкову адміністративну справу №Пз/9901/1/18.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, був звільнений у запас з центрального апарату Міністерства внутрішніх справ України.

Матеріалами справи підтверджується, що з 2016 року позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві і отримує пенсію, обчислену відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В подальшому, у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VIII, Міністерство внутрішніх справ України відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, повідомило Пенсійний фонд України про підстави перерахунку пенсій та про надання списків осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), пенсії яких підлягають перерахунку згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з 01.01.2016 на підставі довідок про грошове забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України підготовлено довідку №22/6-2015 від 21.06.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , в яку були включені наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 5500,00 грн.; оклад за спеціальне звання - 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років (45%) - 3078,00грн.

При цьому, позивач стверджує, що такі види грошового забезпечення, як: надбавка за умови служби УБОЗ (50%); надбавка за оперативно-розшукову діяльність (45%); надбавка за особливо важливі завданні (50%); премія (11%), які були враховані при обчисленні (нарахуванні) пенсії ОСОБА_1 та передбачені постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №1294 від 07.11.2007 до складових грошового забезпечення до довідки №22/6-2015 від 21.06.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії включені не були.

ОСОБА_1 наголошує, що розмір його пенсії призначено, виходячи із тих видів грошового забезпечення, що зазначені в грошову атестаті.

20.12.2018 позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення з інформацією щодо всіх видів грошового забезпечення за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

За результатами розгляду заяви позивача Міністерство внутрішніх справ України листом від 02.01.2019 №ик-1083-аз/125/01/30-2018 повідомило, що довідка оформлена та надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві для здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2018.

Вказані обставини в сукупності зумовили звернення позивача до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі якщо на момент призначення пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, призначена пенсія підлягає негайному перерахунку.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишній працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VIII статтю 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які на цей час одержують пенсію поширено гарантії у сфері пенсійного забезпечення, встановлені для поліцейських. Підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно пункту 5 цього Порядку для перерахунку пенсій враховується, зокрема, посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988), встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Крім постанови №988, структура та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб в органах внутрішніх справ регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, яка передбачає, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №1294 керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

З урахуванням наведених норм законів та підзаконних актів, встановлених правовідносин, суд приходить до висновку, що постанова № 988, як і постанова № 1294, розповсюджуються на працівників органів внутрішніх справ, в даному випадку позивача, і містять в собі різний предмет правового регулювання грошового забезпечення працівників органів внутрішніх справ і встановлені цими постановами надбавки не можуть замінювати одна одну.

Крім того, постановою № 988 затверджені посадові оклади та надбавки працівникам поліції, а надбавки, доплати і премії не враховані зазначеною постановою, встановлені постановою №1294, яка є чинною і повинна враховуватися під час перерахунку пенсій.

Позивач отримував надбавку за особливі важливі завдання у розмірі 50%, а також надбавку у розмірі 50% за оперативно-розшукову діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення.

Отже, враховуючи те, що Постановою №988 не врегульована виплата надбавки за виконання особливо важливих завдань та премії працівникам органів внутрішніх справ, а врегульована Постановою №1294, то виплата вказаних надбавок та премій повинні бути враховані при видачі довідки для перерахунку пенсії, оскільки позивач отримував їх під час проходження служби та по виходу на пенсію.

Судом встановлено, що пенсія позивачу призначена з грошового забезпечення з урахуванням надбавки за службу в підрозділі по боротьбі з організованою злочинністю у розмірі 50%, а також підвищений посадовий оклад у розмірі 50%, тому даний вид грошового забезпечення має бути врахований йому при перерахунку пенсії.

Посилання представника відповідача на те, що вказана надбавка не може включатися до грошового забезпечення при перерахунку пенсії працівникам органів внутрішніх справ є безпідставними, з огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України №1294 так само як і постанова Кабінету Міністрів України №988 розповсюджуються на працівників органів внутрішніх справ і містять в собі різний предмет правового регулювання грошового забезпечення працівників органів внутрішніх справ і встановлені цими постановами надбавки не можуть замінювати одна одну.

Крім того, як зазначалося вище, постановою Кабінету Міністрів України №988 затверджені посадові оклади та надбавки працівникам поліції, а надбавки, доплати і премії не враховані зазначеною постановою, встановлені, зокрема, згідно постанови Кабінету Міністрів України №1294, яка є чинною і повинна враховуватися при перерахунках пенсій.

Також суд звертає увагу, що Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема в частині 3 статті 63, не міститься положень про неврахування при перерахунку пенсії видів грошового забезпечення, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Крім того, враховуючи граматичний аналіз вказаної норми, а також мету закону, зазначену в преамбулі, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні законні підстави не враховувати при перерахунку пенсії позивача надбавки, які він отримував.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зобов`язання відповідача виготовити довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, включивши в її текст, крім раніше зазначених даних, підвищений посадовий оклад, надбавку за виконання особливо важливих завдань; надбавку за оперативно-розшукову діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення; надбавку за службу в підрозділі по боротьбі з організованою злочинність, в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 та зобов`язання надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України нововиготовлену довідку для проведення перерахунку пенсійного утримання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, позовні вимоги щодо визнання бездіяльності відповідача у тому формулюванні, як вони зазначені позивачем в адміністративному позові, задоволенню не підлягають, оскільки не є належним способом захисту його прав, передбаченим чинним Кодексом адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу, що нова довідка не видана позивачу не внаслідок допущеної відповідачем бездіяльності, а внаслідок відмови, висловленої в листі від 08.02.2018 №22/6-С-202.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Конституції України).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави (Рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004).

В рішенні від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту пенсіонерів органів внутрішніх справ України, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами, не можуть бути скасовані.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011, від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016).

Згідно з частинами першою та другою 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - суд) як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні у справі "Міллер проти Австрії" від 16 грудня 1974 року, де суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9, статей 73, 74, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з предмету адміністративного позову та встановлених обставин під час розгляду справи, суд знаходить підстави для його часткового задоволення.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 243-246, 255, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , з повною реальною інформацією, за формою передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393» з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення у наступних розмірах: посадовий оклад у сумі 5500,00 грн., оклад за спеціальне звання у сумі 1340,00 грн., надбавка за вислугу років (45 %) у сумі 3078,00 грн., надбавки за умови служби УБОЗ у розмірі 50 %, надбавки за оперативно-розшукову діяльність у розмірі 45 %, надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50 %: премії у розмірі 11 %, з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій