Справа № 540/1283/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 р.м. ОдесаСправа № 540/1283/19
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними та незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо припинення, не нарахування та невиплати з 01.12.2016 року пенсії за віком; зобов`язати Управління поновити з 01.12.2016 року нарахування та виплату пенсії за віком за наступними реквізитами в АТ КБ "Приватбанк": поточний рахунок № НОМЕР_1 , рахунок уповноваженого банку № НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк", МФО 352479, , реквізити якого надані в заяві про виплату пенсії від 03.05.2019 року; стягнути виниклу заборгованість з виплати пенсійного забезпечення в розмірі 73 340,15 грн. за період з 01.12.2016 року по 30.06.2019 року на рахунок за наступними реквізитами: одержувач ОСОБА_1 , НОМЕР_3 , банк одержувача АТ КБ "Приватбанк"; ЄДРПОУ одержувача 14360570, ЄДРПОУ банку 14360570, МФО 305299, призначення платежу: НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , які вказані в довідці за реквізитами АТ КБ "Приватбанк".

В обґрунтування позову зазначено, що позивач як внутрішньо переміщена особа перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком. Однак, без наведення правових підстав, відповідач припинив виплату раніше призначеної пенсії, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 грудня 2016 року. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 грудня 2016 року. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 з 01 грудня 2016 року нарахування та виплату пенсії за віком та виплатити йому заборгованість з пенсійного забезпечення за період, починаючи з 01 грудня 2016 року. У задоволенні інших позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом Серії НОМЕР_5 , виданим 15.07.1997 року.

З 21.11.2014 року позивач перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради, що підтверджується довідкою від 21.11.2014 року №. Згідно даних наведеної довідки позивач перемістився з тимчасово окупованої території Донецької області до м. Херсона, Херсонської області.

ОСОБА_1 з 2001 року перебуває на обліку в Фонді соціального захисту України (Херсонське відділення управління ВД ФССУ в Херсонській області) у зв`язку з професійним захворюванням, відповідно до висновку МСЕК від 01.11.2004 року йому встановлена стійка втрата професійної працездатності 80% та 2 група інвалідності, що підтверджується постановою Фонду від 21.03.2018 року №2101/52/52/63.

З 01.09.2014 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та по 30.11.2016 року отримував пенсію за віком відповідно до Закону України "Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

27.10.2016 року Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради зареєстровано місце постійного проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 29.11.2016 року №4953/13 УПТСЗН Корабельної районної у м. Херсоні ради повідомлено відповідача про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.11.2014 року № на підставі заяви позивача від 27.10.2016 року.

Разом з цим, з 01.12.2016 року позивачу припинено виплату пенсії.

Позивач у жовтні 2017 року звернувся в Управління із заявою про виплату пенсії у зв`язку зі зміною місця проживання/реєстрації, надавши всі необхідні документи. В заяві позивач просив в добровільному порядку поновити йому виплату пенсії за віком.

Водночас, на запити представника позивача від 06.03.2019 року №№2019/03/06-01, 2019/03/06-02, 2019/03/06-03 Управління своїм листом від 14.03.2019 року №3756/02 повідомило позивача, що для поновлення виплати пенсії та визначення статусу громадянам, які раніше проживали на території непідконтрольній українській владі, але на даний час зареєструвались для постійного місця проживання на території, яка підпорядковується Херсонській міській раді, необхідно надати до управління чинну довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, пославшись на положення Постанови №509. Також, посилаючись на скасування довідки позивача, що підтверджується листом УПТСЗН Корабельної районної у м. Херсоні ради від 29.11.2016 року №4953/13, відповідач зазначив, що підстави для поновлення, нарахування та виплати позивачу пенсії відсутні.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, посилаючись на їх неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем вимог ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-VI, оскільки з грудня 2016 року позивачу припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав. Після державної реєстрації свого місця проживання позивач набув право на отримання пенсії за таким місцем проживання відповідно до ст. 46, 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі і на отримання заборгованості із пенсійних виплат.

Водночас, оскільки матеріали справи не містять розрахунку невиплаченого пенсійного забезпечення за період його зупинення з урахуванням зміни розміру пенсії та змін у законодавстві, а також доказів на підтвердження нарахування позивачу пенсії за період зупинення її виплати, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість вимог про стягнення з органу пенсійного фонду заборгованості з виплати пенсії в конкретному розмірі та про зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області нарахувати та виплатити пенсію за віком з урахуванням заборгованості за реквізитами, вказаними у заяві від 03.05.2019 року, так як наведена вимога носить майбутній характер та направлена на захист прав, які ще не порушені відповідачем.

Разом з цим, виходячи зі змісту заявлених позивачем вимог та встановлених в ході розгляду справи обставин, суд дійшов висновку, що в цьому випадку слід застосувати положення статті 9 КАС України та обрати інший спосіб захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права, а саме: визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати позивачу пенсії з 01.12.2016 року; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу пенсії з 01.12.2016 року.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-VI.

За правилами ст. ст. 44, 46 Закону України від 09.07.2003 року №1058-VI заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України від 09.07.2003 року №1058-VI пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4.12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до положень ст. 33 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно із ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Позивач реалізував своє право щодо вибору постійного місця проживання, перемістившись до м. Херсона, де зареєструвався за новою адресою у встановленому Законом порядку.

Разом з цим, суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо розповсюдження на позивача положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року №1706, оскільки позивач з 27.10.2016 року фактично проживає на підконтрольній українській владі території за зареєстрованим місцем проживання у м. Херсоні та знятий з реєстрації у с. Комунарівка, Донецької області.

Також безпідставними є посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 "Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції" та Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509, оскільки дані нормативно - правові акти регулюють правовідносини щодо здійснення соціальних виплат та порядок взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та жодним чином не застосовується до пенсійного забезпечення громадян, яке гарантується Конституцією України.

Отже, виплата належної позивачу пенсії має бути здійснена управлінням за його заявою на загальних підставах у порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-VI, за місцем його реєстрації.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України від 09.07.2003 року №1058-VI виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції відповідачем не вирішено у встановленому порядку питання про припинення виплати пенсії, у тому числі шляхом прийняття відповідного рішення та наведенням правових підстав для припинення виплат.

Враховуючи викладене, оскільки право позивача на одержання пенсії за місцем державної реєстрації свого місця проживання узгоджується із приписами ст.ст. 46, 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а припинення виплати пенсії відбулось без наведення правових підстав, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову таким, що у повній мірі відповідає правилам адміністративного процесуального законодавства щодо забезпечення ефективного захисту прав та інтересів позивача та узгоджується із нормами чинного законодавства.

Водночас, колегія суддів враховує, що відповідно до приписів ст. 382 КАС України встановлення судового контролю у вигляді зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у даному випадку є повноваженнями суду першої інстанції як суду, який вирішив спір по суті.

У зв`язку із чим, оскільки у суді першої інстанції питання про обов`язок відповідача подати звіт про виконання судового рішення не вирішувалось, підстав для застосування приписів ст. 382 КАС України на стадії апеляційного провадження відсутні.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані і відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль