Справа № 444/2619/19
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2619/19
Провадження № 2-а/444/75/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови серії ДПО18 № 553998 від 25.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 № 553998 від 25.09.2019 р.

Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. 25.09.2019 року інспектором ВБДР УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Савюком Б.Л. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО 18 № 553998 від 25.09.2019 року та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штраф у розмірі 510 гривень. Вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. На думку відповідача, він вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 140 КУпАП. Попри зазначення в тексті оскаржуваної постанови (п.8) , шо до постанови додаються матеріали справи, такі матеріали не надавалися і йому не відомо про які матеріали йде мова, а отже, це свідчить про необгрунтованість такої постанови.

Зазначає, що з тексту постанови неможливо ідентифікувати, якими саме доказами доводиться його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 КУпАП, немає посилань на письмові докази, результати фото/відео зйомки тощо.

Зазначає, що оскільки відповідно до ст. 77 КАСУ України, обов`язок з доказування лежить на відповідачеві, то вважає, що оскаржувана постанова таких доказів не містить, а отже, вина у вчиненні правопорушення не доведена. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі. Просить позов задоволити.

Представник відповідача УПП у Львівській області ДПП в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від них не надходило жодних клопотань, відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

П. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як представник відповідача в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, жодних відомостей про поважність причин такої неявки у суду немає, позивач просить справу розглядати без його участі, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Судом встановлено, що 25.09.2019 року інспектором ВБДР УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Савюком Б.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 553998, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25.09.2019 року о 12 год. 00 хв. 8 км. + 500 м. а/д М-10 Львів-Краковець виконував роботи з благоустрою, не огородивши належним чином місце проведення робіт та не встановив дорожні знакі, чим порушив правила, норми та стандарти по обладнанню місць проведення робіт, п. 1.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 140 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн., що вбачається із копії такої постанови (а.с. 3).

Суд враховує, що позивач заперечує факт вчинення ним будь-якого правопорушення 25.09.2019 року.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Представником відповідача не виконано свого обов`язку передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України та не подано доказів щодо правомірності винесення інспектором УПП у Львівській області ДПП Савюком Б.Л. постанови, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні.

Суд вважає, що сторона відповідача проявила байдужість до результату розгляду справи.

Суд надає віру поясненням Гербут Р.В., так як підстав не вірити даній особі у суду немає, його пояснення не спростовані будь-якими іншими доказами. А тому, суд вважає такі пояснення правдивими і покладає їх в основу рішення.

Судом при вирішенні справи враховано, що в ході судового розгляду відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог щодо факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем як під час винесення оскаржуваної постанови, так і під час розгляду справи в суді, не доведено наявність протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка б охоплювалася нормою ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто не доведено сам факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ст. 245 КАС України суду повноважень при прийнятті рішення та враховуючи положення ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 286 КАС України, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1 , а тому оскаржувану постанову слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов - задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 № 553998 від 25.09.2019 р. визнати протиправною та скасувати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення суду складено 25.11.2019 року.

Суддя Р. Б. Ясиновський