Справа № 127/30714/19
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/521/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2019 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Павленко І.В.,

за участю:

представника позивача Короленка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом представника по довіреності ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 до інспектора СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП Цунаєва Олександра Михайловича про визнання дій інспектора неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Представник по довіреності Короленко А.В., який представляє інтереси ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.11.2019 р. відповідачем відносно нього було винесено постанову серії БАА № 613190 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що 01.11.2019 року о 14 год. 50 хв. на автомобільній дорозі Т-02-30 «Вороновиця-Тиврів-Шаргород», 31 км. + 300 м. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Volkswagen LT 35»д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, однак своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги 31.3 б. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 3 КУпАП.

Вищевказану постану позивач вважає незаконною та обґрунтованою, оскільки дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що вага маловантажного автомобіля марки «Volkswagen LT 35» складає лише 3,5 тони відповідно до п. F.1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 , а маса без навантаження складає 2,022 тони. Тобто на даному автомобілі можна перевозити лише 1,478 тони вантажу.

З огляду на наведене, транспортний засіб позивача «Volkswagen LT 35»належить до транспортних засобів вагою, що не перевищує 3,5 тон і кількістю місць для сидіння не більше 8, не враховуючи місце водія, а отже є модифікацією легкового автомобіля для перевезення вантажу та відповідно до ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до Віденської конвенції «Про дорожній рух» від 08.11.1968 року, ратифікованої Україною 25.04.1974 року, а також відповідно до пункту 2.13 Постанови КМУ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху», до категорії «В» відносяться автомобілі дозволена максимальна маса яких не перевищує 3,500 кг. і число сидячих місць яких, крім сидіння водія, не перевищує восьми. Статтею 39 вказаної Конвенції передбачено, що у національному законодавстві повинне бути передбачено лише проведення періодичних технічних оглядів щодо: автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів і мають крім сидіння водія, більше восьми місць для сидіння; автомобілів, що використовуються для перевезення вантажів, дозволена максимальна маса, яких перевищує 3500 кг., а також причепі до таких транспортних засобів.

Тобто міжнародний договір, ратифікований Україною, не передбачає проведення періодичних технічних оглядів для автомобілів категорії «В», а тому автомобіль позивача відноситься до транспортних засобів вагою, що не перевищує 3,5 тон і кількістю місць для сидіння не більше 8, не враховуючи місце водія, а отже є модифікацією легкового автомобіля для перевезення вантажу, тому цей транспортний засіб обов`язковому технічному контролю не підлягає.

Згідно пункту «J» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль позивача Volkswagen LT 35 віднесено до категорії «В».

Дані підстави надають стороні захисту право стверджувати, що у діяхОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. На підставі викладеного просить його позовну заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник по довіреності Короленко А.В., який представляє інтереси ОСОБА_2 підтримав вимоги зазначенні в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 КАС України розгляд адміністративної справи в судовому засіданні здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ухвалою від 13.11.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою представника по довіреності Короленка А.В., який представляє інтереси ОСОБА_2 до інспектора СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП Цунаєва О.М. про визнання дій інспектора неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Однак, відповідач в судове засідання не з`явився та не надіслав письмових заперечень проти позову, що у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.11.2019 року інспектором СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП Цунаєвим О.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 613190, якою визнано винним ОСОБА_2 в тому, що він 01.11.2019 року о 14 год. 50 хв. на автомобільній дорозі Т-02-30 «Вороновиця-Тиврів-Шаргород», 31 км. + 300 м. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Volkswagen LT 35»д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, однак своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги 31.3 б. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 3 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП Цунаєвим О.М.

Відповідальність за частиною 3 статті 121 КУпАП передбачає за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, однак своєчасно його не пройшов.

Згідно п. 31.3 «б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно зі ст. 35 ч. 1 Закону України "Про дорожній рух" транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Відповідно до ст. 35 ч. 2 Закону України "Про дорожній рух" обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років ; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до п. 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року N 137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації щороку.

Пунктом 31.4.1 ПДР встановлена класифікація транспортних засобів по типам:

1.Легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажів

2.Автобуси

3.Вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою до 12 т включно

4.Вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою понад 12 т

5.Автопоїзди, тягачами яких є легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажу

6.Автопоїзди, тягачами яких є вантажні автомобілі.

Згідно з п. 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Згідно ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні» транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми, відносяться до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.

Як було з`ясовано, транспортний засіб, яким керував позивач, а саме: автомобіль марки «Volkswagen LT 35»д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску є фургон малотоннажний-В, повною масою 3500 кг, категорія «В», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Отже, транспортний засіб ОСОБА_2 є легковим автомобілем.

Транспортний засіб марки «Volkswagen LT 35» д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 як фізичною особою та використовується ним без мети отримання прибутку.

Наведене свідчить про те, що вищевказаний транспортний засіб є легковим автомобілем та використовується позивачем без мети отримання прибутку, а тому даний транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії БАА № 613190 від 01 листопада 2019 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП, винесену інспектором СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП Цунаєвим О.М. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, 22, ч. 3 ст. 121, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов представника по довіреності ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 до інспектора СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП Цунаєва Олександра Михайловича про визнання дій інспектора неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 613190 від 01 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 340 гривень, винесену інспектором СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП Цунаєвим Олександром Михайловичем та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя