Справа № 240/10549/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723.
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та здійснити нарахування і виплату з 19.05.2019 пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона є пенсіонером по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із встановленням І-ї групи інвалідності. При цьому, на час встановлення нівлідності, позивач продовжував працювати на посаді державного службовця. Відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії відповідно до статті 37 Закону України " Про державну службу" № 3723-XII. Відмова мотивована тим, що з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII. Оскільки позивач не досяг віку встановленого ст.26 Закону, то права на призначення пенсії як державному службовцю не має.
Ухвалою від 11.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.
11.10.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву. Разом з тим, суд до уваги такий відзив не приймає, оскільки не надано доказів його направлення позивачу. Крім того, він поданий з пропуском встановленого в ухвалі 15-тиденного строку для його подання. Клопотань про продовження строку на подачу відзиву суду не надходило.
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у відповідності до ст.262,263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З 10.05.2019 позивачу встановлено І групу інвалідності до 01.06.2021, що підтверджується довідкою МСЕК від 10.05.2019 Серії12ААб в№536243 (а.с.11)
Позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України " Про державну службу" № 3723-XII.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон України №889-VІІІ).
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VІІІ з 01.05.2016 втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII (далі - Закон України № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Водночас, за приписами частини 9 статті 37 Закону України № 3723-XII, пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.
Частиною 10 статті 37 Закону України № 3723-XII встановлено: якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі.
Відповідно до частини 12 статті 37 Закону України № 3723-XII, якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі.
Досліджуючи зміст наведених правових норм Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, суд вважає, що призначення пенсії по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, можливо за таких обставин:
- особа, яка претендує на призначення пенсії по інвалідності повинна бути визнана інвалідом I або II групи у період перебування на державній службі, та мати стаж державної служби не менше 10 років, або повинна бути визнана інвалідом I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, та мати не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вона працювала на зазначених посадах;
- пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби;
- при призначенні пенсії по інвалідності із обставин, встановлених частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, береться до уваги тільки розмір такої пенсії, тобто 60 відсотків суми заробітної плати, особи що претендує на призначення пенсії по інвалідності, всі інші обставини не повинні братися до уваги.
В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачу І-гу групу інвалідності загального захворювання встановлено з 10.05.2019, а звільнений він з державної служби 12.06.2019, тобто позивач визнаний інвалідом І-ї групи у період перебування на державній службі, стаж державної служби позивача становить понад 20 років, а на час набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII понад 10 років, що підтверджується копією трудової книжки позивача . (а.с.12-13)
Відтак стаж роботи позивача на посадах державної служби станом на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII - 01.05.2016, становив понад 10 років та на день набрання чинності Законом № 889-VIII позивач займав посаду державної служби в управлінні Пенсійного фонду.
Таким чином, оскільки позивач є інвалідом І групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності І групи відповідно до Закону №3723-XII.
Стосовно аргументів Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо необхідності, при призначенні пенсій державним службовцям після 1 травня 2016 року, застосування у сукупності норми, визначені пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положень" Закону №889-VIII, і норми, передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, а саме: вік (у даному випадку 60 роки), стаж державного службовця і страховий стаж, то суд вважає такі доводи необґрунтованими,
Зокрема, коментований Закон не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку. При цьому, орган пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, трактує норми Закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства України.
Аналогічна позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 (провадження № 11-555заі18).
Пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Для належного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та здійснити нарахування й виплату позивачу пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, з дня звернення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос