Справа № 200/7384/19-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року справа №200/7384/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2019 року (повне судове рішення складено 04 серпня 2019 року у м. Слов`янську) у справі № 200/7384/19-а (суддя в І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська індустріальна спілка «Сода», третя особа - Головне управління Держпраці в Донецькій області про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

УСТАНОВИВ:

В червні 2019 року Державна служба геології та надр України (далі Держгеонадра) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська індустріальна спілка «Сода» (далі ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода»), третя особа - Державна служба України з питань праці про анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що відповідачу надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4920 з метою видобування крейди в якості сировини для виробництва соди. Наказом № 378 від 28 серпня 2017 року Держгеонадра зупинила дію спеціального дозволу на користування надрами № 4920 від 24.02.2009 та встановила терміни для усунення порушень законодавства в строк - 30 календарних днів, про що повідомила ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода» листом від 04.09.2017 № 19785/03/14-17. Такий лист відповідачем було отримано 12 вересня 2017 року. Наказом Держгеонадра № 552 від 13 грудня 2017 року відповідачу було продовжено строк усунення порушень. Позивач наголосив, що оскільки виявлені систематичні порушення та невиконання вимог розпорядчого документу є порушенням вимог, передбачених Угодою про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу, наявні підстави для анулювання дозволу, згідно ст. 26 Кодексу України про надра та пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок № 615). У зв`язку з цим позивач просив припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4920 від 24.02.2009, наданого ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач наголошує, що місцевим судом не враховано фактичні обставини справи, не надано належну оцінку тому, що відповідач систематично порушував та не виконував вимог розпорядчого документа Угоди про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу, що дає підстави для анулювання такого дозволу у відповідності до вимог ст. 26 Кодексу України про надра та пункту 23 Порядку № 615. Також, місцевий суд, посилаючись на необхідність врахування під час вирішення спірних правовідносин наявних у ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода» сертифікату (висновки) про настання обставин непереборної сили, листа ЗСУ, не встановив чи існували обставини непереборної сили на момент подання адміністративного позову, чи було вчинено відповідачем всі належні від нього дії, спрямовані на усунення існуючих перешкод тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 24 лютого 2009 року ТОВ «СІС «Сода» надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4920 на видобування крейди на Райгородському родовищу (Райгородська крейдяна копальня).

21 червня 2017 року на адресу Держгеонадра надійшло подання Державної служби України з питань праці № 06-2/3831 від 20 червня 2017 року (вих. № 1582/01/14-176), в якому зазначалося, що згідно ст. 19 Гірничого Закону України від 6 жовтня 1999 року № 1127-XIV (далі Закон № 1127-XIV) в грудні 2016 року відбувся комісійний розгляд планів розвитку гірничих робіт на 2017 рік по гірничовидобувним підприємствам, піднаглядових Головному управлінню Держпраці у Донецькій області. Станом на 25 травня 2017 року, зокрема, й ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода», в порушення вимог ст. 24 Кодексу України про надра, ст. 19 Закону № 1127-XIV, не узгоджувало проекту розвитку гірничих робіт на 2017 рік в органах Держпраці України. З метою недопущення подальшого порушення вимог законодавства України, Держпраці просило розглянути питання щодо ініціювання Державною службою геології та надр України в порядку п. 22 Порядку № 615, зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода».

Наказом № 378 від 28 серпня 2017 року Держгеонадра на підставі підпункту 1 пункту 22 Порядку № 615 та в зв`язку з порушенням ст. 51 Кодексу України про надра зупинила дію спеціального дозволу на користування надрами № 4920 від 24.02.2009 та встановила терміни для усунення порушень законодавства.

Держгеонадра надала відповідачу строк - 30 календарних днів для усунення порушень, про що повідомила відповідача листом від 04.09.2017 № 19785/03/14-17.

21 листопада 2017 року позивач отримав лист від ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода» № 1/256 від 15.11.2017, в якому підтвердило факт непогодження плану розвитку гірничих робіт на 2017 рік та пояснило, що з червня 2014 року по липень 2017 року територія родовища використовувалася в якості полігону для навчання військових та знешкодження вибухонебезпечних предметів. Відповідач просив надати час для розробки та узгодження у встановленому порядку проекту «Розробка Райгородоцького родовища крейди».

Держгеонадра врахувала пояснення відповідача, викладені в листі № 1/256 від 15.11.2017 та наказом Держгеонадра № 552 від 13 грудня 2017 року було продовжено строк на усунення порушень, встановлений наказом Держгеонадра від 28.08.2017 № 378, про що відповідача було повідомлено листом від 21.12.2017 № 31143/03/14-17.

03 липня 2018 року на адресу Держгеонадра надійшло подання Державної служби України з питань праці № 06.2-13-2/6845-18 від 26 червня 2018 року, в якому зазначалося, що згідно ст. 19 Закону № 1127-XIV в період з 26 по 28 грудня 2017 року відбувся комісійний розгляд планів розвитку гірничих робіт на 2018 рік по гірничовидобувним підприємствам, піднаглядових Головному управлінню Держпраці у Донецькій області.

Станом на 01.06.2018 ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода» не узгоджувало проект плану розвитку гірничих робіт на 2017 та 2018 роки в органах Держпраці України.

З метою недопущення подальшого порушення вимог законодавства України, Держпраці просило розглянути питання щодо ініціювання позивачем, в порядку п. 22 Порядку № 615, зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода».

Держгеонадра наказом № 311 від 07 вересня 2018 року на підставі підпункту 1 пункту 22 Порядку № 615 та в зв`язку з порушенням ст. ст. 24, 51 Кодексу України про надра та ст. 19 Закону № 1127-XIV внесла зміни до пункту 3 додатка наказу Держгеонадра від 28.08.2017 № 378 та встановила терміни для усунення порушень законодавства.

Позивач надав ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода» строк - 10 календарних днів для усунення порушень, про що його повідомило листом від 14.09.2018 № 18461/03/14-18.

13 лютого 2019 року на адресу Держгеонадра надійшло подання Державної служби України з питань праці № 06.2-13-1/1472-19 від 12 лютого 2019 року, в якому зазначалося, що згідно ст. 19 Закону № 1127-XIV в період з 03 по 17 грудня 2018 року відбувся комісійний розгляд планів розвитку гірничих робіт на 2018 рік по гірничовидобувним підприємства, піднаглядових Головному управлінню Держпраці у Донецькій області.

Станом на 11.02.2019 ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода» не узгоджувало проект плану розвитку гірничих робіт на 2018 та 2019 роки в органах Держпраці України. З метою недопущення подальшого порушення вимог законодавства України, Держпраці просило розглянути питання щодо ініціювання Державною службою геології та надр України в порядку п. 23 Порядку № 615, припинення права користування надрами ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода».

За результатами опрацювання вищевказаних листів позивачем встановлено, що відповідач в порушення вимог Угоди про умови користування надрами, ст. 24, 51 Кодексу України про надра та ст. ст. 19, 32 Закону № 1127-XIV не узгодив проект плану розвитку гірничих робіт на 2017, 2018 та 2019 роки, на підставі чого позивач вважав, що відповідачем порушено законодавство в сфері надрокористування та не усуненні порушення, а отже наявні підстави для анулювання Дозволу на право користування надрами № 4920 від 24.02.2009.

08 квітня 2019 року на адресу Держгеонадра надійшов лист відповідача від 04 квітня 2019 року № 1/122, яким відповідач висловив свою незгоду щодо припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4920 від 24.02.2009.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Відповідно до ст. 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Відповідно до ст. 25 Кодексу України про надра права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст. 51 Кодексу України про надра, розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр. Правила технічної експлуатації, проекти і плани розробки родовищ корисних копалин та переробки мінеральної сировини погоджуються користувачами надр з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра.

Відповідно до п. 22 Порядку № 615 дія дозволу зупиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінприроди, центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі: 1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; 2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення; 4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища; 5) наявності підстав, передбачених Законом України «Про санкції»; 6) наявності підстав, передбачених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля»; 7) неотримання висновку з оцінки впливу на довкілля у випадках отримання дозволу на геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ).

Частиною другою статті 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 02.12.2015 № 1275-р, територія м. Слов`янськ, Райгородської селищної ради віднесено до населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З липня 2014 року по липень 2017 року територія Райгородської крейдяної копальні використовувалася для навчань військових та знешкодження вибухонебезпечних предметів, залишків не вибухнувших боєприпасів з зони АТО.

Листом № 1/127 від 05.04.2019 відповідач звернувся до Міністерства оборони України з проханням провести фахівцями групи розмінування Міністерства оброни України саперне обстеження території Райгородської крейдяної копальні та дати висновок про безпечність видобутку крейди та розробки кар`єру.

Листом № 343/3394 від 22.04.2019 року Головним управлінням оперативного забезпечення Збройних сил України надано відповідь ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода», що за результатами опрацювання Райгородської крейдяної копальні у травні 2016 року Міжнародною неурядовою організацією «The Halo Trust» проведено технічне обстеження, за результатами якого на території Райгородської крейдяної копальні знайдено прями докази наявності вибухонебезпечних предметів та ідентифіковано її як небезпечну ділянку «Райгородок 1». Додатково зазначено, що вищезазначена ділянка внесена до Плану заходів з організації робіт гуманітарного розмінування на 2019 рік, затверджений Міністром оборони України від 31.12.2018 з метою очищення ділянки від вибухонебезпечних предметів. Станом на даний час фахівцями групи розмінування Міністерства оборони України розмінування Райгородської крейдяної копальні не проведено.

Про факти наявності вибухонебезпечних предметів та неможливості ведення господарської діяльності з видобутку корисних копалин відповідач неодноразово повідомляв Державну службу геології та надр України, зокрема листом № 1/256 від 15.11.2017, що міститься у матеріалах справи.

Відповідно до ст.3 Закону № 1127-XIV гірничі відносини, що виникають у процесі діяльності гірничих підприємств, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом України про надра, законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про аварійно-рятувальні служби», «Про цивільну оборону України», «Про охорону праці», «Про підприємства в Україні», «Про пожежну безпеку», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», іншими законами України та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, зокрема:

міжгалузевими та галузевими правилами безпеки (далі - правилами безпеки), що включають норми безпечного ведення гірничих робіт, використання гірничошахтного та електротехнічного устаткування, рудникового та кар`єрного транспорту, вимоги щодо провітрювання та протиаварійного захисту гірничих виробок, додержання пилогазового режиму, виробничої санітарії, охорони праці та довкілля;

міжгалузевими та галузевими правилами технічної експлуатації (далі - правилами технічної експлуатації), що встановлюють вимоги та норми щодо ефективного, безпечного та екологічно чистого проведення гірничих робіт, організації та управління виробництвом;

єдиними правилами безпеки при підривних роботах, що встановлюють порядок зберігання, транспортування та використання вибухових матеріалів під час проведення гірничих робіт.

Правила безпеки, правила технічної експлуатації та єдині правила безпеки при підривних роботах затверджуються в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1127-XIV державна політика в гірничодобувній промисловості базується, крім іншого, на принципах безпечної експлуатації гірничих підприємств.

Відповідно до ст. 38 цього Закону, власник (керівник) гірничого підприємства зобов`язаний, крім іншого, забезпечувати безпеку гірничих робіт, охорону праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах.

Державна служба геології та надр України у своїй позовній заяві посилається на порушення відповідачем ст.ст. 24, 51 Кодексу України про надра та ст.ст. 19, 32 Закону № 1127-XIV та Угоди про умови користування надрами № 4920 від 13.01.2011.

Відповідно до ст. 19 Закону № 1127-XIV, гірничі роботи проводяться за спеціальним дозволом (ліцензією) на користування надрами, який видається згідно з законодавством. Проведення гірничих робіт здійснюється відповідно до проектів і паспортів, розроблених і затверджених згідно з правилами безпеки, правилами технічної експлуатації, єдиними правилами безпеки при підривних роботах. Проекти та паспорти повинні мати розділ «Протиаварійний захист». У разі фактичних чи прогнозованих змін гірничо-геологічних (виробничих) умов гірничі роботи припиняються до коригування та перезатвердження в установленому порядку проектів і паспортів. Проекти та паспорти доводяться до відома працівників гірничих підприємств у порядку, передбаченому правилами безпеки. План розвитку гірничих робіт підприємства щорічно розглядається та погоджується з органами гірничого нагляду.

Відповідно до ст. 32 Закону № 1127-XIV, власник (керівник) гірничого підприємства забезпечує проведення гірничих робіт та охорону праці відповідно до вимог законів України, інших нормативно-правових актів, а також правил безпеки, правил технічної експлуатації, єдиних правил безпеки при підривних роботах.

Водночас, п. 3 та п. 5 ст. 5 Угоди про умови користування надрами № 4920 від 13.01.2011 передбачено, що надрокористувач повинен постійно забезпечувати безпеку життя і здоров`я виробничого персоналу при проведенні робіт та забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища.

Таким чином, вищевказане лише підтверджує неможливість розробки плану розвитку гірничих робіт на 2017, 2018, 2019 роки, оскільки вказані гірничі роботи проводити неможливо у зв`язку із замінюванням території Райгородської крейдяної копальні.

Отже, відповідач не в змозі проводити видобуток крейди і тим самим узгоджувати проекти планів розвитку робіт на 2017, 2018 та 2019 роки, тому що це може привести до вибуху боєприпасів, та загрожувати здоров`ю та життю працівників підприємства, та буде порушенням п. 3 ст. 4 Умов користування ділянкою надр Угоди та пункту 5 ст. 4 Угоди, ст. 24 Кодексу України про надра в часині що стосується зобов`язання керівників відповідача забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища.

Крім того, відповідачем отримано Сертифікат (висновок) про настання обставин непереборної сили № 2723/05-4 від 01 вересня 2014 року, яким підтверджено настання обставин непереборної сили з 27 травня 2014 року.

Відтак, колегія суддів повністю погоджується з висновком місцевого суду, що в діях ТОВ «Слов`янська індустріальна спілка «Сода» відсутні порушення Угоди про користування надрами та діючого законодавства України, оскільки у випадку проведення видобутку крейди відповідачем може бути наявна загроза безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, що також підтверджено листом Головного управління оперативного забезпечення Збройних сил України № 343/3394 від 22.04.2019.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Приписами статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ця норма покладає на позивача обов`язок надати до суду належні та допустимі докази, в цьому випадку, - наявності підстав для анулювання спеціального дозволу та дотримання діючого законодавства під час прийняття такого рішення суб`єктом владних повноважень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Таких відомостей матеріали справи не містять.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає правильним висновок, що позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що місцевим судом правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2019 року у справі № 200/7384/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення 26 листопада 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Е. Г. Казначеєв