Справа № 817/1628/16
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
25 листопада 2019 року м. Рівне №817/1628/16
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі: Рівненської міської ради, Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Рівненській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСББ "Струтинської 13-А" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" про зобов`язання вчинення певних дій,
Заступник прокурора Рівненської області звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" про зобов`язання вчинення певних дій.
13.10.2016 позовна заява надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду та у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла в провадження до головуючого судді Гломба Ю.О.
Ухвалами суду від 17.10.2016 відкрито провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 02.12.2016 провадження у справі №817/1628/16 зупинено до набрання законної сили судовими рішеннями в адміністративних справах №817/1135/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.05.2017 у зв`язку із закінченням повноважень судді Гломба Ю.О., справа №817/1628/16 надійшла в провадження до головуючого судді Щербакова В.В.

Ухвалою суду від 24.09.2019 провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду 17.10.2019.

Ухвалою від 17.10.2019 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається зі змісту та матеріалів адміністративного позову, прокурор звернувся до суду із вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" про зобов`язання знести самочинно збудовану будівлю, а саме: "Будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8) ІІ-га черга в районі вул. Гагаріна - М. Струтинської в м. Рівне (друга черга МЖК)", що знаходиться на вул. М. Струтинської, 13-Б в м. Рівне.

За змістом частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених законами України.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

У цій нормі процесуального права наведено вичерпний перелік випадків, за наявності яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб`єктів владних повноважень.

У пункті 5 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зазначено, що в інших випадках, встановлених законом, фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами у адміністративній справі за позовом суб`єктів владних повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори за зверненням суб`єкта владних повноважень, в яких одночасно можуть бути відповідачами фізичні особи, в чітко визначених законами України випадках.

Так, згідно із частиною першою статті 38 Закону України від 17.02.2011 №3038 -VI Про регулювання містобудівної діяльності у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Разом з цим у положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 Цивільного кодексу України, поняття самочинного будівництва визначається через сукупність його основних ознак, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визнаний самочинним, зокрема якщо такий об`єкт: 1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (частина сьома статті 376 Цивільного кодексу України).

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

При цьому, за змістом статті 177 Цивільного кодексу України об`єкти самочинного будівництва належать до об`єктів цивільних прав.

З урахуванням норм частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), частини першої статті 15 Цивільного кодексу України правом звернення до суду за захистом наділені: особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів; органи і особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те, що спір про зобов`язання знесення самочинного будівництва підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 15 листопада 2016 року (справа № 21-1959а16) та від 06 лютого 2018 року (справа № К/9901/7634/18).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги норми чинного законодавства та висновки Верховного Суду України, суд приходить до висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а відтак провадження у справі слід закрити.

Судові витрати підлягають поверненню позивачу у відповідності до вимог статті 7 Закону України Про судовий збір.

Керуючись статтями 238, 239, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі №817/1628/16 за позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі: Рівненської міської ради, Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Рівненській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСББ "Струтинської 13-А" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" про зобов`язання вчинення певних дій закрити.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков В.В.