Справа № 520/5628/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 р.Справа № 520/5628/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 15.07.19 року по справі № 520/5628/19

за позовом ОСОБА_1

до КЗОЗ Обласний центр медико-соціальної експертизи Харківської обласної державної адміністрації Обласна медико-соціальна експертна комісія №2

про зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації (вул. Галана, буд. 6. м. Харків, 61058), в якому просить суд: зобов`язати Відповідача встановити Позивачу другу групу інвалідності без зазначення строку повторного огляду (безстроково); судові витрати покласти на Відповідача.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він є інвалідом другої групи, набув статусу інваліда війни внаслідок поранення одержаного під час безпосередньої участі в АТО, та визнавався ним кожного року, починаючи з 2015 року. У 2018 році він звертався до відповідача з приводу встановлення групи інвалідності безстроково через народного депутата України ОСОБА_2 та МОЗ України, але позитивного результату не отримав, також у травні 2019 року на огляді Обласного МСЕК № 2 йому повторно встановлена 2-га група інвалідності на два роки до 01.06.2021року. Вказане рішення відповідача позивач вважає протиправним, через що звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Харківську обласну медико-соціальну експертну комісію №2 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації (вул. Галана, буд. 6. м. Харків,61058) повторно розглянути питання щодо строку встановлення ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) статусу інваліда ІІ групи з урахуванням висновків суду.В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає ,що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права та не відповідає всім обставинам, а тому воно повинно бути скасовано та ухвалено інше рішення. Вказує , що наявні в справі документи підтверджують наявність, а не відсутність у позивача анатомічних дефектів та стійких морфологічних змін та розладів функцій органів і систем організму, що відповідає не тільки абзацу третьому пункту 22 «Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009р. № 1317, ай Переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015р. № 10 та Інструкції про встановлення групи інвалідності, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011р. № 561. Вважає , що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019р. суперечить п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу України, оскільки зобов`язавши відповідача повторно розглянути питання щодо строку встановлення позивачу статусу інваліда війни 2-ої групи, суд не тільки не забезпечує, а взагалі не гарантує дотримання з боку Відповідача положень ч. 13 ст. 7 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», а також Переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015р. № 10. Судом порушено норми, які передбачені ч. 2 ст. 77 та п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 8, ст. 19, ст. 124, ст. 125, ст. 127 та ст. 129 і Конституції України, а також ч. 13 ст. 7 Закону України Про реабілітацію інвалідів в Україні» та Переліку анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, станів та захворювань, за яких відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду, затвердженого постановою КМ України від 21.01.2015р. № 10. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019р. в частині згідно якої відповідач зобов`язаний повторно розглянути питання щодо строку встановлення Позивачу статусу інваліда другої групи з урахуванням висновків суду. Ухвалити нове рішення по справі № 520/5628/19 та зобов`язати Відповідача встановити Позивачу другу групу інвалідності без зазначення строку повторного огляду (безстроково).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що позивач - в період з 11.07.2014р. по 09.09.2014р., приймав участь в антитерористичній операції у складі окремого підрозділу в/ч 3027 НГ України, що підтверджується довідкою № 1485 від 17.02.2015р. про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, та є є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

10.08.2014р.. під час виконання обов`язків військової служби, Позивач отримав два кульових поранення лівого стегна та правої гомілки, лікувався стаціонарно та амбулаторно.

30.06.2015 оглянутий Обласною МСЕК м. Києва та відповідно до його рішення встановлена інвалідність II групи, "Поранення, ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби" на один рік (до 01.07.2016р.), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0198068.

08.07.2016р. рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії №2 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації встановлена інвалідність II групи, "Поранення, ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби" на один рік (до 01.07.2017р.), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АА № 131471

18.09.2017р. рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії №2 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації встановлена інвалідність III групи, "Поранення, ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби" на один рік (до 01.10.2018р.), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686216.

02.05.2018р.. рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації встановлена інвалідність II групи, "Поранення, ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби" на один рік (до 01.06.2019р.), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686578.

У матеріалах справи наявний лист Міністерства охорони здоров`я України від 17.08.2018 року №03.04-01-Д-1/2147-18/21815 2018 році яким депутатське звернення Народного Депутата України ОСОБА_2 від 25.07.2018 року №7307-18/208 щодо підвищення групи інвалідності ОСОБА_1 спрямоване за належністю до Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації для прийняття рішення.

За результатами розгляду звернення 05.09.2018 року ОСОБА_1 був викликаний для співбесіди, за результатами якої вирішення питання щодо встановлення групи та строку інвалідності віднесено на черговий огляд МСЕК у червні 2019 року, з чим ОСОБА_1 погодився та претензій до Обласного центру медико-соціальної експертизи м.Харкова не висував, про що й було повідомлено МОЗ України листом Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, копія якого знаходиться у матеріалах справи.

27.05.2019р.. рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації встановлена інвалідність II групи, "Поранення, ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби" на два роки (до 01.06.2021р.), що підтверджується довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 980134.

Позивач не погодився із висновками Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" та звернувся до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем частково доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, враховуючи викладену в рішенні Конституційного суду України правову позицію про те що припис частини п`ятої статті 17 Конституції України слід розуміти як такий, що покладає на державу обов`язок забезпечувати також соціальний захист громадян України - ветеранів війни, у тому числі осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та членів сімей осіб, які захищали Вітчизну, її незалежність, суверенітет та територіальну цілісність, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи.

Відмовляючи в частині задоволення позову про зобов`язання відповідача встановити позивачу другу групу інвалідності без зазначення строку повторного огляду (безстроково), суд першої інстанції виходив з того , що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Крім того , позивач не надав належних доказів, які б спростували висновки МСЕК № 2 КЗОЗ «ОЦМСЕ» ХОДА.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволенні позову , виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України від 21 березня 1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (стаття 3 зазначеного Закону).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 року № 2961-IV (надалі Закон № 2961-IV) медико - соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Статтею 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 2.03.1991 року № 875-XII (надалі Закон № 875-XII ) визначено інвалідність як міру втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю.

Згідно зі статтею 7 Закону України від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями. Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній інвалідом, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. Також визначається причина інвалідності та час її настання.

Проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення).

Згідно з пунктом 3 Положення медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ) і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у містах Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні (пункт 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Комісія складається з представників МОЗ, Міністерства соціальної політики України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби Служби безпеки України (далі - СБУ) та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери (пункт 10 Положення).

В силу вимог п. 12 Положення, до повноважень Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії віднесено надання лікарям комісій консультаційної допомоги з питань проведення медико-соціальної експертизи: проведення у складних випадках огляду осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Згідно з пунктом 23 Положення у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або інвалід має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ, яке за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи. В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер (пункт 24 Положення).

Відповідно до пункту 25 Положення рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розлад функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється І, II чи III група інвалідності.

Пунктом 27 вказаного Положення визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.

Особи з інвалідністю II групи з вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності, зокрема шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561 (надалі Інструкція №561), при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Тобто, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпро) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер ().

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII ( надалі Закон № 2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1-2 Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначений в Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ).

Разом з тим відповідно до п.2.5 Інструкції №561 повторний огляд інвалідів проводиться згідно з пунктом 22 Положення про МСЕК № 1317, а саме повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Відповідно до п.23-25 Положення Про МСЕК № 1317 - «У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії і письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення. Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико - соціальної експертизи.

Відповідно до п.п. 6.13 п. 6 та абзацу 23 п.п. 8.8 п. 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467, Міністерство охорони здоров`я відповідно до покладених на нього завдань проводить медико-соціальну експертизу з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності особи та затверджує порядок її проведення.

Відповідно до абзацу третього пункту 22 Положення Про МСЕК № 1317, особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі:

наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку,

анатомічних дефектів,

стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму,

неефективності реабілітаційних заходів,

неможливості відновлення соціальної адаптації,

несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання особи з інвалідністю,

а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Також частиною тринадцятою статті 7 Закону № 2961-IV встановлено , що особам, які внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, отримали ушкодження, які призвели до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (безстроково) та на ступінь вище визначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності, але не вище I групи. Переогляд з метою підвищення групи інвалідності таким особам відбувається на підставі особистої заяви особи з інвалідністю або її законного представника у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності особи з інвалідністю або за рішенням суду.

При цьому розділом ІІІ Інструкції №561 встановлено перелік захворювань, дефектів, необоротних морфологічних станів, порушень функцій органів та систем організму, при яких група інвалідності встановлюється без строку переогляду, тобто безстроково.

Як вбачається з матеріалів справи динаміка загального стану здоров`я ОСОБА_1 має тенденцію до погіршення, та 30.04.2018р. ОСОБА_1 був направлений на МСЕК до строку переогляду, по погіршенню стану здоров`я, крім того, ОСОБА_1 в цей час була підвищена група інвалідності у зв`язку з погіршенням його загального стану здоров`я, тобто по патології центральної нервової системи та патології хребта, які не пов`язані з проходженням служби, та 27 травня 2019 року оглянутий повторно Обласною МСЕК №2 встановлена 2-га група інвалідності строком на два роки (дата чергового переогляду 01.06.2021р.), у зв`язку з пораненням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби та по погіршенню стану загального стану здоров`я, патології центральної нервової системи та патології хребта захворювання, які не пов`язані з проходженням служби.

Відповідно до довідки Обласної МСЕК м. Києва до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0198068 від 30.06.2015 встановлено «може працювати в створених умовах показані інтелектуальні види праці»;

В подальшому довідкою ОМСЕК №2 КЗОЗ «ОЦМСЕ» ХОДА до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АА № 131471 від 08.07.2016р. встановлено «протипоказана важка фізична праця, тривале перебування на ногах»; довідкою ОМСЕК №2 КЗОЗ «ОЦМСЕ» ХОДА до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686216 від 18.09.2017 встановлено «протипоказана праця, з тривалим перебуванням на ногах»; довідкою ОМСЕК №2 КЗОЗ «ОЦМСЕ» ХОДА до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686578 від 02.05.2018р. встановлено «протипоказані значні психо-емоційні навантаження, довге перебування на ногах»; довідкою ОМСЕК №2 КЗОЗ «ОЦМСЕ» ХОДА до акта огляду медико- соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 980134 від 27.05.2019 р. встановлено «протипоказані значні психо-емоційні навантаження, тривале перебування на ногах».

Колегія суддів звертає увагу на те , що ОСОБА_1 наполягає як в позові так і в апеляційній скарзі , на встановленні йому інвалідності II групи, "Поранення. ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби", безстроково, при цьому посилається на Закон України "Про внесення змін до статті 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні, щодо встановлення групи інвалідності від 13.03.2018р. за №2318-УІІІ.

Як зазначається в вищевказаному законі, ІІ група інвалідності встановлюється безстроково, якщо "отримані ушкодження, які призвели до необоротних втрат (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його`функції".

При цьому , колегія суддів дослідивши матеріали справи, звертає увагу на те , що такий висновок (акт тощо) про отримання позивачем ушкодження, які призвели саме до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або саме повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності відсутній.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 308 КАС України визначені межі перегляду судом апеляційної інстанції.

Так, частиною 2 цієї статті встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В той же час положеннями частини 5 статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає , що вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є повноваженнями відповідних комісій та вимагає наявності медичної освіти та спеціальних знань.

Завданням суду, при розв`язанні зазначеного спору, є перевірка дотримання медико-соціальною експертною комісією встановленого законом порядку проведення експертизи та відповідність її дій та рішень положенням спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини у даній справі.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною в постанові від 27 вересня 2019 року у справі №215/3246/17.

Судом першої інстанцій вірно встановлено, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

Колегія суддів зазначає, що заволення позовної вимог щодо зобовязання відповідача вчинити дії щодо встановлення позивачу ІІ групи інвалідності без зазначення строку повторного огляду (безстроково), з урахування доводів позову, на пряму можуть бути задоволені лише в тому випадку , коли суд дійде висноку про відсутність законних підлястав для відмови у задоволенні такої вимоги.

Враховуючи відсутність висновку (акту тощо) про отримання позивачем ушкодження, які призвели до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності , як то передбачено частиною тринадцятою статті 7 Закону № 2961-IV, відсутність у суду повноважень щодо вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи, захист порушених прав позивача шляхом зобов`язання відповідача встановити позивачу другу групу інвалідності без зазначення строку повторного огляду (безстроково) є передчасним.

Частиною 2 ст.9 КАС України перебачена можливість для суду виходу за межі позовних вимог коли це є необхідним для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Крім того, на думку колегії суддів, така можливість виходу за межі заявлених вимог може мати місце, коли позивач невдало або некоректно сформував свої позовні вимоги, як такі, що не відповідають встановленим вимогам законом щодо цього предмету позову.

Враховуючи вищенаведені обставини, колгеія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Харківську обласну медико-соціальну експертну комісію №2 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації повторно розглянути питання щодо строку встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда ІІ групи з урахуванням висновків суду.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи, зміст апеляційної скарги містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, відповідно і підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Доводи апелянта з посиланням на інші підстави , які він вважає дають йому право на встановлення ІІ групи інвалідності без зазначення строку повторного огляду (безстроково) до увагу судом апеляційної інстанції не приймаються , оскільки такі посилання не були доводами та підставою звернення до суду з даним позовом.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року по справі № 520/5628/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 26.11.2019 року