Справа № 813/3922/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10966/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року (головуючий суддя Грень Н.М., м.Львів, проголошено о 15:26:22, повне судове рішення складено 16 вересня 2019 року) у справі № 813/3922/17 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т АН О В И В:

30 жовтня 2017 року Головне управління ДФС у Львівській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Львівській області) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач), в якому просило стягнути з відповідача до бюджету податковий борг в сумі 65 383 грн. 42 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що у відповідача наявне узгоджене податкове зобов`язання перед держаним бюджетом, яке не сплачене ним у встановлені строки.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року, адміністративний позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг в сумі 65683,42 грн.

Постановою Верховного Суду від 20 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року скасовано, справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг в сумі 65683 гривні 42 копійки.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким у позові відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач покликається на те, що суд першої інстанції, при прийнятті рішення, не врахував висновки Верхового Суду щодо обставин справи, які підлягали з`ясуванню, а відтак прийняв необґрунтоване рішення. Відповідач наголошує, що не отримував жодних податкових повідомлень-рішень, а відповідно податковий борг, який просить стягнути з нього позивач, вважає неузгодженим.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу. З підстав зазначених у ньому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Порядок повідомлення учасників справ за зверненням органів доходів і зборів встановлені ст.268 КАС України. Частиною третьої згаданої статті визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на відсутність учасників справи під час її розгляду, на підставі ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи Самбірською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області проведено позапланова невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2012 по 31.07.2013, за результатами якої складено акт № 255/13-00/20258/02210 від 25.07.2016, у якому зафіксовано порушення позивачем вимог абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 120.1 ст.120, п. 179.1 ст. 179 ПК України.

Порушення виявилось в тому, що відповідач не подав до Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області декларацію про майновий стан та доходи за 2012 рік, доходів за 2012 рік не декларував, податок на доходи фізичних осіб від отриманого доходу у вигляді додаткового блага за 2012 рік не сплатив.

Самбірською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області на підставі вище зазначеного акта перевірки, винесено податкові повідомлення-рішення від 16.09.2016 № , яким визначено відповідачу суму штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн та від 19.09.2016 № , яким відповідачу визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 52410,74 грн та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 13102, 68 грн.

Докази, які б підтверджували, що зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем оскаржувались, суду не представлені, а отже, визначені зобов`язання є узгодженими.

Дана заборгованість підтверджується обліковою карткою, розрахунком заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюється ГУ ДФС у Львівській області.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII внесено зміни до Податкового кодексу України та статтю19-1 Кодексу викладено в новій редакції, відповідно до якої функції з погашення податкового боргу закріплено за ГУ ДФС у Львівській області.

Приймаючи заходи погашення ОСОБА_1 податкового боргу, Симбірською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області виставлено податкову вимогу форми «Ф» №34196-17 від 08 листопада 2016 року.

З огляду на те, що ОСОБА_1 податковий борг не сплатив, позивач звернувся до суду з позовом про його стягнення.

Направляючи цю справу на новий розгляд Верховний Суд постановив дослідити доводи відповідача про те, що нараховані контролюючим органом податкові зобов`язання із податку на доходи фізичних осіб є неузгодженими з огляду на те, що відповідач їх не отримував. Також, Верховний суд постановив дослідити покликання відповідача на відсутність правових підстав для нарахування податку з доходів фізичних осіб з мотивів відсутності об`єкта оподаткування.

За результатами нового розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Отже, враховуючи наведену норму права та те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у цій справі є обставини, які свідчать про наявність податкового боргу, а також підстави, з якими законодавство пов`язує можливість його стягнення. Натомість, покликання апелянта на неправомірність нарахування податку з доходів фізичних осіб незаконність податкових повідомлень-рішень, та вимоги про сплату податкового боргу не стосуються предмету спору, а відтак є поза межами дослідження обставин справи, та обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.

Водночас щодо наявності підстав для стягнення податкового боргу слід зазначити таке. Так, згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання є податковим боргом.

Порядок обчислення та сплати податку на доходи фізичних осіб визначено пунктом 179.1 статті 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом (п.179.7 ст. 179 ПК України).

Підпунктом 49.18.4 п.49.18 ст. 49 ПК України визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи з фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом з матеріалів справи встановлено, що податкову вимогу форми «Ф» від 08 листопада 2016 року №34196-17 надіслано відповідачу 09 листопада 2016 року рекомендованою кореспонденцією за місцем його реєстрації.

Вказана поштова кореспонденція повернулась на адресу позивача з відміткою поштового відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання», та скріплена поштовим штемпелем із зазначенням дати - 10 грудня 2016 року.

Окрім того, судом встановлено, що контролюючим органом надіслано відповідачу податкові повідомлення-рішення, рекомендованою кореспонденцією за місцем його реєстрації.

Вказана поштова кореспонденція повернулась на адресу позивача, однак, на поштовому відправленні відсутнє повідомлення поштового відділення про вручення, із зазначенням причин невручення такого поштового відправлення.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 ПК України. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як вбачається з матеріалів справи надіслані контролюючим органом рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення податкові повідомлення-рішення повернулись на адресу позивача, і на такому поштовому відправленні дійсно, як наголошує відповідач, відсутнє повідомлення поштового відділення про вручення, із зазначенням причин невручення такого поштового відправлення. Водночас, як підтверджується матеріалами справи позивач скеровував відповідачу податкові рішення, в порядку визначеному ст. 58 Податкового кодексу України та за адресою реєстрації відповідача, а тому такі рішення податкового органу, відповідно до цієї ж статті, вважаються врученими платнику податків. На переконання колегії суддів, відсутність на поштовому відправленні, з невідомих причин, повідомлення про причину не вручення такого відправлення, в даному випадку не є підставою для висновку про неузгодженість податкового боргу.

Поряд з цим в матеріалах справи наявна копія вимоги, що була направлена відповідачу за місцем його податкової реєстрації, однак яка йому не вручена, з причин незалежних від відправника, а саме поштове відправлення повернуто до податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання. В розумінні норм податкового кодексу така вимога також вважається врученою.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на наведене, колегія судді приходить висновку, що на противагу доводів позивача щодо наявності у відповідача податкового боргу, останній не надав суду жодних доказів, які б підтверджували неузгодженість податкових зобов`язань, що в подальшому стали причиною виникнення боргу, а також не надав доказів, які б підтверджували оскарження рішень та вимоги податкового органу.

Крім того, колегія суддів вважає, що доводи апелянта в тому, що спірний податковий борг виник з 1 травня 2013 року, і враховуючи приписи пункту 102.1 ст. 102 ПК України, за якими позовні вимоги контролюючого органу про стягнення податкового боргу з платника податку повинні бути пред`явлені не пізніше 1095 дня з дня виникнення боргу, спростовуються встановленими обставинами, зокрема тим, що податковий борг відповідача виник 10 грудня 2016 року, при тому Головне управління ДФС у Львівській області з позовом до суду про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 звернулось 30 жовтня 2017 року, тобто в межах строків, передбачених статтею 102 ПК України.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись статтями 242, 243, 272, 283, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 813/3922/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний