Справа № 201/11916/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 листопада 2019 року Справа № 201/11916/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юхно Ірина Валеріївна , перевіривши матеріали адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до відповідача 1: приватного нотаріуса Дніпровського міського округу Лісняк Олени Гергіївни, відповідача 2: державного реєстратора Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Зубко Валерія Юрійовича, відповідача 3: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міщенко Марини Вікторівни, відповідача 4: державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Хафусової Владислави В`ячеславівни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «МК Паторжинський» про визнання незаконними дій та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2019 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до відповідача 1: приватного нотаріуса Дніпровського міського округу Лісняк Олени Гергіївни, відповідача 2: державного реєстратора Дніпропетровського міського управлінян юстиції Дніпропетровської області Зубко Валерія Юрійовича, відповідача 3: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міщенко Марини Вікторівни, відповідача 4: державного реєстратора Департамменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Хафусової Владислави В`ячеславівни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «МК Паторжинський», у якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації МЮУ Хафусової В.В. щодо припинення права власності ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» на земельні ділянки з домоволодінням від 28.10.2015 р. (індексний номер рішення 25649235; 25649577); рішення державного реєстратора Дніпропетровського МЮУ Зубко В.Ю. щодо внесення запису про право власності (номери записів про право власності 11798606, 11804322, 11804063, 11798447); рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міщенко М.В. про реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки з домоволодіннями за ОСОБА_1 (індексний номер рішення 27129251; 27129836; 27129567; 27128700); рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Лісняк О.Г. про реєстрацію права власності на вищевказані земельні ділянки з домоволодіннями за ОСОБА_2 (індексний номер рішення 34449854, 34449208,34448808, 34449527).

20.11.2019 року матеріали адміністративної справи №201/11916/19 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та на підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2019 року передані на розгляд головуючому судді Юхно І.В. 21.11.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі не відкрито, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне прийняти позовну заяву до свого провадження.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач звернувся з вимогою, зокрема, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації МЮУ Хафусової В.В. щодо припинення права власності ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» на земельні ділянки з домоволодінням від 28.10.2015 р. (індексний номер рішення 25649235; 25649577).

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»;

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, спір у частині вищезазначених вимог може вважатися спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач 4: державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Хафусова Владислава В`ячеславівна, приймаючи оскаржуване рішення щодо припинення права власності ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» на земельні ділянки з домоволодінням від 28.10.2015 р. мав публічні відносини саме з позивачем.

Водночас, згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 року №1618-IV суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами

Законність реєстраційних дій ґрунтується на юридичних фактах щодо встановлення правомірності права власності ОСОБА_2 , ТОВ "МК Паторжинський", ОСОБА_1 на земельну ділянку з домоволодіннями.

Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Тобто, визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Спір у цій частині заявлених позовних вимог не може вважатися спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки:

- відповідач 1: приватний нотаріус Дніпровського міського округу Лісняк Олена Гергіївна, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно (права вланості на домоволодіння), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте рішення про державну реєстрацію права власності стосується реєстрації права третьої особи ( ОСОБА_2 ), а не позивача.

- відповідач 2: державний реєстратор Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Зубко Валерій Юрійович, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно (права вланості на домоволодіння) не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте рішення про державну реєстрацію права власності стосується реєстрації права третьої особи (ТОВ "МК Паторжинський"), а не позивача.

- відповідач 3: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міщенко Марина Вікторівна, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно (права вланості на домоволодіння) не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте рішення про державну реєстрацію права власності стосується реєстрації права третьої особи ( ОСОБА_1 ), а не позивача.

Отже, зазначені спірні відносини про скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно мають розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншими особами, за якими було зареєстровано право власності на таке майно.

Наведена позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 18 квітня 2018 року у справі №910/8132/17 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: 73727760) та підтримана у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 року по справі №802/1290/17-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи, що наведені заявлені позовні вимоги стосуються права власності інших осіб, ніж позивач на земельну ділянку з домоволодіннями, суд дійшов висновку, що в цій частині спірні відносини є приватноправовими та мають вирішуватися судом за правилами цивільного судочинства.

При цьому, вимогу про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації МЮУ Хафусової В.В. щодо припинення права власності ПАТ «АКБ «КАПІТАЛ» на земельні ділянки з домоволодінням від 28.10.2015р. (індексний номер рішення 25649235; 25649577) належить розглядати Дніпропетровським окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в позовній заяві об`єднано кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Суд зазначає, що частиною шостою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

Керуючись статтями 4, 5, 19, 21, 169, 171, 172, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до свого провадження адміністративну справу №201/11916/18 за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до відповідача 1: приватного нотаріуса Дніпровського міського округу Лісняк Олени Гергіївни, відповідача 2: державного реєстратора Дніпропетровського міського управлінян юстиції Дніпропетровської області Зубко Валерія Юрійовича, відповідача 3: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міщенко Марини Вікторівни, відповідача 4: державного реєстратора Департамменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Хафусової Владислави В`ячеславівни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «МК Паторжинський» про визнання незаконними дій та скасування рішень.

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до відповідача 1: приватного нотаріуса Дніпровського міського округу Лісняк Олени Гергіївни, відповідача 2: державного реєстратора Дніпропетровського міського управлінян юстиції Дніпропетровської області Зубко Валерія Юрійовича, відповідача 3: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Міщенко Марини Вікторівни, відповідача 4: державного реєстратора Департамменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Хафусової Владислави В`ячеславівни, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «МК Паторжинський» про визнання незаконними дій та скасування рішень - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати на адреси позивача з матеріалами позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Юхно