Справа № 300/187/19
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2019 р. справа №300/187/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Гундяка В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії з 88% до 70% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату призначеної пенсії у основному розмірі 88% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року та виплачувати таку пенсію в майбутньому.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яку він до 01.01.2016 року отримував у розмірі 88 % грошового забезпечення. Однак 01.05.2018 року пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року та незаконно зменшив її основний розмір до 70% сум грошового забезпечення. Позивач вказав, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, а тому внесені до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років з 88 відсотків до 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Окрім цього зазначив, що відповідно до Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тому просив визнати такі дії відповідача протиправними, зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 в належному розмірі, а саме 88% грошового забезпечення та виплачувати таку пенсію в майбутньому.

Ухвалами Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження ( у письмовому провадженні) та зупинено провадження по справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі за №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 19.02.2019 року. Позовних вимог не визнав, просив в задоволенні позову відмовити на тій підставі, що на момент проведення перерахунку пенсії позивача, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. За результатами перерахунку пенсії відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» за №103 від 21.02.2018 розмір пенсії позивача збільшився. Вважає проведений позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2016 саме в розмірі 70 відсотків грошового забезпечення правомірним. Окрім цього зазначив, що вимога позивача про перерахунок пенсії з 01.01.2016 року по липень 2018 року, слід залишити без розгляду, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

20.11.2019 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду провадження в даній адміністративній справі поновлено в зв`язку з набранням законної сили вищезгаданим рішенням Верховного Суду.

Так 04.02.2019 рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у зразковій справі № Пз/9901/58/18 (справа 240/5401/18), залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, яка оприлюднена 25.10.2019, позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Висновки Верховного Суду, викладені в зразковій справі, підлягають застосуванню при вирішенні даної справи згідно частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 263 КАС України, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази та заперечення проти них, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що позивач до 12.05.2000 року перебував на службі в органах МВС та був звільнений з посади заступника начальника штаба УМВС.

До 01.01.2018 року ОСОБА_1 отримував пенсію у розмірі 88% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Надалі, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року за № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, на підставі довідки виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, проведено позивачу перерахунок пенсії починаючи з 01 січня 2016 року. При цьому, відповідач застосував новий максимальний розмір грошового забезпечення - 70%, який визначений частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-7.

Не погоджуючись із застосованим обмеженням щодо максимального розміру пенсії, в результаті проведеного перерахунку, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 21.01.2019, у якій висловив прохання здійснити перерахунок пенсії із застосуванням 88-відсоткового максимального розміру грошового забезпечення

Листом відповідача за №64/Н-15 від 25.01.2019 ОСОБА_1 повідомлено про те, що Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 за N 3668-17 внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", цифри "90" замінено цифрами "80", в подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" цифри "80" замінено цифрами "70". На підставі постанови Кабінету Міністрів України за N 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (в редакції до 01.10.2011 року) було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). При цьому частиною другою цієї статті було визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно статті 63 Закону № 2262-XII (в редакції чинній на момент перерахунку пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, здійсненої на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців і працівників органів внутрішніх справ/національної поліції.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", згідно з пунктом 3 якої, з 01 січня 2016 року перерахунку підлягали пенсії, призначені згідно із Законом №2262-XII, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393" (надалі, також - Порядок №45), яка набрала чинності 20.02.2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Грошове забезпечення поліцейських встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України N 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» як працівник органів МВС. Основний розмір пенсії позивача, при її призначенні складав 85% відповідних сум грошового забезпечення, у відповідності до чинних на той час вимог ст. 13 Закону України N 2262-ХІІ.

Так з 01.01.1992 року був введений в дію Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року за № 2262-ХІІ, яким визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Згідно пункту "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ (у первинній редакції) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

За змістом пункту "а" частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у первинній редакції) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 вказаної статті Закону № 2262-ХІІ (у первинній редакції) встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому відповідно до Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про пенсійне військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" 75% було замінено на 85% з 1996 року, на 90% з 2003 року та здійснено відповідний перерахунок.

Відповідно до Закону України від 27.03.2014 року № 1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014 року було внесено зміни до частини другої статті 13 Закону N 2262-ХІІ, де зазначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що, на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Судом встановлено, що органом пенсійного фонду позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до Постанови №103, після чого її основний розмір склав 70% від грошового забезпечення.

За наслідками судового розгляду суд не погоджується з даними діями відповідача по справі з огляду на нижчевикладене.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Враховуючи зазначене, на переконання суду, що положення статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 відсотків від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, що виникли після 01.04.2014, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Зокрема до останнього застосовуються виключно спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії.

Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії позивачу на підставі Постанови №103, управління Пенсійного фонду України безпідставно застосувало норми, які регулюють питання призначення пенсії, а не перерахунку.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача щодо пропущеного позивачем шестимісячного строку звернення до суду, та зазначає, що відповідно до частини 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що, за загальним правилом, не існує строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року у справі № 164/1904/14-ц, у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі № 493/1867/17, від 19.03.2019 року у справі № 806/1952/18.

Відтак, враховуючи висновок суду про протиправність дій відповідача, що полягали у зменшенні відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку до 70% сум грошового забезпечення, підстав для обмеження будь-яким строком права позивача на перерахунок пенсії немає.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов переконання про необхідність захисту порушеного права позивача шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії з 88% до 70% та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії з 01 січня 2016 року ОСОБА_1 , виходячи з 88% від відповідних сум грошового забезпечення.

В той же час, вимога позивача про зобов`язання пенсійного органу виплачувати таку пенсію в подальшому до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства свідчить про те, що задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України судовий захист осіб завжди є наступним, тобто можливість такого захисту в обов`язковому порядку передбачає наявність встановленого судом факту порушення прав, свобод та інтересів цих осіб.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

З огляду на зазначене, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє, а судове рішення не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити чи утриматись від вчинення певних дій на майбутнє, позовна вимога в частині зобов`язання відповідача здійснювати виплату вказаної пенсії у подальшому до задоволення не підлягає.

За таких обставин позовні вимоги є частково обґрунтованими, а позов таким що підлягає до часткового задоволення.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Івано-Франківській області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, сплаченого згідно квитанції АТ "Альфа-банк" №1-1449К від 28.01.2019 року.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення з 01.01.2016 ОСОБА_1 пенсії з 88 % грошового забезпечення на 70% грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2016 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 88% грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з 27.11.2019 року, як дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, , вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Гундяк В.Д.