Справа № 826/12135/16
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 листопада 2019 року № 826/12135/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерспорт" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

05.08.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерспорт" (далі - ТОВ "Інтерспорт") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2016, яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 37222,50 грн за платежем орендна плата з юридичних осіб.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідачем призначено і проведено перевірку ТОВ "Інтерспорт" всупереч законодавчій забороні на проведення перевірок, встановленій пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи". Також позивачем вказано, що заперечення на акт перевірки №422/26-55-12-04 від 11.07.2016 розглянуто неналежними органом, а саме ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, в той час як податковим органом за основним місцем обліку позивача, що мав розглянути такі заперечення є ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві. Позивачем також зауважено, що акт перевірки №422/26-55-12-04 від 11.07.2016 не містить жодних обґрунтувань щодо підстав виникнення у позивача податкового боргу в сумі 186112,50 грн, а до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2016 відповідачем, в порушення пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), не додано розрахунку штрафних (фінансових) санкцій.

Факт наявності заборгованості зі сплати орендної плати з юридичних осіб в сумі 186112,50 грн та її погашення 01.03.2016 позивач заперечує, посилаючись на дані податкових декларацій з орендної плати за 2015 рік (звітної та уточнюючих), платіжні доручення про сплату узгодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, а також лист ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві №15285/10/26-55-12-04 від 13.04.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.08.2016 у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду.

На підставі рішення зборів суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017 та згідно з розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2017, справу передано на автоматичний розподіл справ між суддями.

15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2018 справу прийнято до провадження і призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач подав письмове заперечення на позовну заяву та пояснення у справі, в яких просив відмовити у задоволенні позову ТОВ "Інтерспорт" посилаючись на висновки, викладені в акті перевірки №422/26-55-12-04 від 11.07.2016.

Крім того, відповідач вказав на необґрунтованість посилань позивача на пункт 3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи", адже дана норма поширюється на проведення перевірок за 2014 рік.

03.04.2018 на виконання протокольної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.04.2018 відповідач подав до суду витяги з ІКП ТОВ "Інтерспорт" за 2015 рік.

05.04.2018 на виконання вимоги суду відповідач подав до суду для долучення до матеріалів справи копії: декларації ТОВ "Інтерспорт" з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки) на 2015 рік, поданої 04.02.2015 з квитанцією №2; уточнюючої декларації ТОВ "Інтерспорт" з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки) на 2015 рік, поданої 20.08.2015 з квитанцією №2; уточнюючої декларації ТОВ "Інтерспорт" з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки) на 2015 рік, поданої 04.02.2016 з квитанцією №2.

В судовому засіданні представники сторін заявлені вимоги та заперечення підтримали.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд за клопотаннями представників сторін, на підставі частини третьої статті 194 КАС України, ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2019 замінено відповідача у справі, а саме ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві її правонаступником - ГУ ДФС у м. Києві.

Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

ТОВ "Інтерспорт" зареєстровано у статусі юридичної особи (; адреса: 04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 45), на час виникнення спірних відносин перебувало на обліку в ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків.

ТОВ "Інтерспорт" є землекористувачем земельної ділянки, що знаходиться у Печерському районі міста Києва, а відтак подає відповідну звітність щодо плати за землю до контролюючого органу за місцезнаходженням ділянки - до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

11.07.2016 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка ТОВ "Інтерспорт" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за період з 30.01.2016 по 11.07.2016.

За результатами перевірки складено акт №422/26-55-12-04 від 11.07.2016.

В ході перевірки встановлено та зафіксовано в акті перевірки порушення позивачем вимог пункту 3 статті 287 ПК України в частині дотримання строків сплати грошових зобов`язань з орендної плати за землю. Термін сплати згідно законодавства (30.01.2016), розрахування штрафних санкцій (01.03.2016), сума боргу (186112,52 грн.) та кількість днів затримки платежу (31) визначені в акті перевірки у табличному вигляді.

Не погодившись із висновками акта перевірки №422/26-55-12-04 від 11.07.2016, позивач у відповідності із положеннями пункту 86.7 статті 86 ПК України до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві (за основним місцем обліку) подав заперечення №31-16 від 18.07.2016 на вказаний акт перевірки. Про направлення до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві заперечень на акт перевірки позивач подав відповідне повідомлення до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідь на вказані заперечення позивача надано ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві в листі №25801/10/26-55-12-04 від 22.07.2016, в якому вказано, що акт перевірки №422/26-55-12-04 від 11.07.2016 та його висновки відповідають вимогам діючого законодавства.

На підставі акта перевірки №422/26-55-12-04 від 11.07.2016 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняте податкове повідомлення-рішення № від 26.07.2016, яким за затримку на 31 календарний день сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 186112,50 грн ТОВ "Інтерспорт" зобов`язано сплатити штраф у розмірі 37222,50 грн за платежем орендна плата з юридичних осіб.

Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення № від 26.07.2016 протиправним, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин, (підпункт 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Відповідно до статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи" встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється: з 01.01.2015 на перевірки суб`єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари; з 01.01.2015 на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 01.07.2015 на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Вищевказані положення Закону стосуються перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за передній календарний рік, тобто за 2014 рік.

Запроваджений цією нормою мораторій поширюється на усі види перевірок, правом на проведення яких наділені контролюючі органи відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України - камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, незалежно від підстав і порядку їх призначення та проведення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що згідно даних декларації з податку на прибуток за 2014 рік, наданих ТОВ "Інтерспорт" до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві 25.02.2015, обсяг доходу товариства за 2014 рік становив 7527344 грн.

Отже, спірну камеральну перевірку податкової звітності позивача було проведено контролюючим органом з порушенням заборони, установленої у пункті 3 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо податкової реформи".

Відповідно незаконність цієї перевірки виключає правомірність прийнятих за наслідками її проведення податкових повідомлень-рішень.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2 статті 76 ПК України).

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника (пункт 86.10 статті 86 ПК України).

У свою чергу, положеннями пункту 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду. Участь керівника відповідного контролюючого органу (або уповноваженого ним представника) у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки. Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

У відповідності до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що податкові повідомлення-рішення щодо збільшення грошових зобов`язань платників податків (застосування штрафних санкцій) приймаються на підставі актів камеральних перевірок, які складаються за результатами таких перевірок та проведеного аналізу податкової звітності платника податків. При цьому у разі подання платником податків заперечень на акт перевірки, податкове повідомлення-рішення може бути прийнято лише після розгляду цих заперечень та з урахуванням висновку про результати розгляду таких заперечень.

В даному випадку, як встановлено вище судом, розгляд заперечень на акт перевірки проведений не ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, як контролюючим органом за основним місцем обліку позивача, а ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Крім того, акт №422/26-55-12-04 від 11.07.2016 не містить обґрунтувань висновків відповідача щодо наявності у позивача боргу в сумі 186112,52 грн та щодо порушення позивачем строків сплати орендної плати за землю. Зазначене є порушенням пункту 5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745, згідно якого факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

За змістом постанови Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі №21-425а14 недотримання податковим органом вимог щодо підстав та процедури проведення перевірки свідчить про її незаконність та нівелює правові наслідки такої перевірки.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

У рішенні "Лелас проти Хорватії" Європейський суд з прав людини зауважує, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 9 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

В порушення вказаних норм, відповідачем не направлено розрахунок штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2016, що також підтверджується запитом ТОВ "Інтерспорт" №32/1-16 від 29.0.2016.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, суд доходить висновку, що в даному випадку спірне податкове повідомлення-рішення прийнято в порушення встановленого ПК України порядку, а саме - на підставі акта перевірки, яка проведена за відсутності правових підстав, без розгляду заперечень до акта перевірки, а відтак спірне рішення прийняте за відсутності правових підстав для його прийняття та, відповідно, є протиправним і підлягає скасуванню.

При цьому, недотримання відповідачем порядку розгляду заперечень позивача на акт перевірки, відсутність належних обґрунтувань в акті перевірки щодо змісту порушень та не направлення розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, опосередковано вказує на протиправність спірного податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2016.

Таким чином, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, враховуючи те, що позивачем доведено неправомірність оскаржуваного рішення відповідача, а відповідачем не доведено протилежного, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2016.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерспорт" задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 26.07.2016.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерспорт" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378 грн (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерспорт" (місцезнаходження юридичної особи: 04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 45; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 30045171).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04655, місто Київ, вулиця Шолученка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39439980).

Суддя О.М. Чудак