Справа № 460/1494/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року№ 857/10079/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі №460/1494/19 (суддя Щербаков В.В., м.Рівне, повний текст складено 24 липня 2019 року) за його позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - ОУПФ) в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії протиправними та зобов`язати ОУПФ перерахувати та виплачувати позивачу пенсію з 01.12.2017 згідно з документами пенсійної справи та додатково поданими документами - листом Прокуратури Рівненської області від 12.12.2018 №19-162вих18 (далі - Прокуратура) та інформацією Прокуратури із розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, відповідно до розрахунку, зробленого в заяві до відповідача від 14.12.2018.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В доводах апеляційної скарги з посиланням на норми матеріального права вказує, що відмовляючи в здійсненні перерахунку пенсії, у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, відповідач з вказівкою на те, що на даний час він не має повноважень для перерахунку пенсії, у зв`язку зі змінами у законодавстві, діяв протиправно. Позивач вважає, що зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, посилання відповідача на неможливість проведення перерахунку пенсії є протиправним.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, скаржником подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи в Конституційному Суді України за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII) та про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши вказане клопотання суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення такого, оскільки результати розгляду Конституційним Судом України справи за наведеною конституційною скаргою не зможуть бути застосовані щодо розглядуваних на час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду спірних відносин, так як такі виникли до ухвалення рішення Конституційним Судом України. При цьому, позивач у разі ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України має право звернутися із заявою до суду про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Відповідач в судове засідання не надіслав свого представника про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229, частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком пенсії, не передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, відсутні нормативно-правові акти, які регламентують умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, відповідач не мав правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 у період з 23.07.1979 по 16.10.2001 працював на прокурорсько-слідчих посадах Прокуратури.

19.10.2001 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 (далі - Закон №1789-ХІІ), яка в подальшому перераховувалась відповідно до змін до зазначеного Закону, виходячи з максимального розміру - 90 % від чинної на той час заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури України.

14.12.2018 позивач звернувся до ОУПФ з заявою про проведення перерахування пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат, відповідно до розрахунку, зробленого на підставі розрахункового листа заробітної плати начальника відділу Прокуратури за вересень 2017 року (а.с.51).

Проте, відповідачем листом від 21.12.2018 №492/10, позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю у чинному пенсійному законодавстві правових норм щодо проведення перерахунку пенсій (а.с.52-54).

Не погодившись з отриманою відмовою ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до статті 50-1 Закону №1789-XII (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 (далі - Закон №76-VIII), який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, зокрема, частину 18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015(далі - Закон №213-VIII) передбачено, що у разі неприйняття до 01.05.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону №1789-ХІІ.

Крім того, 15.07.2015 набрав чинності Закон №1697-VII (далі - Закон №1697-VІІ, відповідно до «Прикінцевих положень» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону №1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції, Закону №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Положення Закону №76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-XII та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Норма Закону №76-VIII, якою внесено зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, зокрема, частину 18 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», не підлягає застосуванню у зв`язку із тим, що пунктом 5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закону №1789-ХІІ.

Право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, відповідач не мав правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому ОУПФ, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також необхідно зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 30.08.2017 №657 внесено зміни до постанови КМУ від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», відповідно до яких затверджено нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури.

На час звернення позивача про перерахунок пенсії не передбачено (не врегульовано) можливості, умов і порядку перерахунку пенсії за вислугу років для непрацюючих пенсіонерів органів прокуратури.

Відтак, оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком пенсії, не передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, відсутні нормативно-правові акти, які регламентують умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач не мав правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Вказана правова позиція, щодо подібної категорії справ, викладена у постанові Верховного Суду від 8 травня 2019 року №553/541/17.

Таким чином, у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених вище норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 25 листопада 2019 року.