Справа № 540/1625/19
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1625/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Нікітенко А.В.,

за участю:

представника позивача - Захарченка В.В.,

представника відповідача - Нівакшонової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Оскар-Т" до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення від 24.07.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що 24.07.2019 р. під час декларування вказаних товарів у порядку, встановленому Митним кодексом України, позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно за основний метод визначення митної вартості згідно митної декларації № UА508030/2019/004801 та надано документи для оформлення товару.

У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 24.07.2019 року направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу позивачем повторно було надано додатково експортну декларацію від 24.07.2019 року та розрахунок ціни (калькуляції) б/н від 25.06.2019 року на кожен вид товару від постачальника.

24.07.2019 року відповідачем сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UА508030/2019/00114.

24.07.2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UА 508030/2019/000016/1 за другорядним методом, та визначено митну вартість товару - 43103,44 доларів США, відповідно до якої митні платежі збільшено на 97153,31 грн.

Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості від 24.07.2019 року № UА508030/2019/000016/1;

- зобов`язати Митницю ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі вжити заходів щодо митного оформлення товарів на підставі даних, заявлених приватним підприємством "Оскар-Т" в митній декларації МД-2 № UА508030/2019/004801.

Ухвалою суду від 08.08.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено підготовче засідання на 27.08.2019 року.

23.08.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що перевіркою документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що інформація в них містить розбіжності, а саме: пунктом 2.1 розділу 2 "Ціна та загальна сума Контракту" договору купівлі-продажу № 1 від 14.05.2019 р. передбачено включення до ціни товару вартості пакування, маркування, навантажувальних робіт та експортних формальностей в країні продавця. Проте, в переліку найменувань витрат планової калькуляції на вироби від 25.06.2019 р. не зазначено вищеописані витрати (пакування, маркування, навантажувальні роботи та експортні формальності в країні продавця), а отже у відпускну ціну у доларах США вони не включені. Зазначені відпускні ціни (розраховані у планових калькуляціях на вироби від 25.06.2019 р.) відповідають тим, що зафіксовані в доповненні № 1 від 14.05.2019 р. як конкретні ціни за одиницю товару, згідно з умовами пункту 2.1 розділу 2 "Ціна та загальна сума Контракту" договору купівлі-продажу № 1 від 14.05.2019 р. За цими ж відпускними цінами розраховано вартість даної поставки товару в інвойсі Z-249 від 25.06.2019 р. та рахунку на оплату ZЕL-056 від 14.05.2019 р. Інші документи та відомості, які б підтверджували факт включення до відпускної ціни товару вартості пакування, маркування, навантажувальних робіт та експортних формальностей в країні продавця для здійснення митного оформлення не надавалися та окремо до фактурної вартості товару не додавалися.

Згідно пункту 2.2 розділу 2 "Ціна та загальна сума Контракту" договору купівлі-продажу № 1 від 14.05.2019 р. точне найменування товарів, ціни та кількість будуть вказані в доповненнях до контракту. Доповнення до контракту складаються на кожну партію товару яка відвантажується. Згідно інформації зазначеної у доповненні № 1 від 14.05.2019 р. вартість партії товару складає 99780,00 дол. США. Разом з митною декларацією для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару було подано інвойс Z-249 від 25.06.2019 р. на суму 29402,00 дол. США та рахунок на оплату № ZЕL-056 від 14.05.2019 р., сума платежів до сплати по якому взагалі складає 26605,00 дол. США. Жодних доповнень до договору купівлі-продажу № 1 від 14.05.2019 р. стосовно змін у кількості товару ні разом з митною декларацією, ні додатково на вимогу митниці надано не було. Також, декларантом у графі 44 митної декларації UА508030/2019/004801 заявлено відомості про договір на перевезення від 30.05.2019 № 30/05/19, який не надавався до митного оформлення та був відсутній серед додатково поданих декларантом документів. Замість зазначеного до митного оформлення було надано інший договір-доручення № 2660 надання транспортно-експедиторського обслуговування від 21.06.2019, відомості про який не задекларовано у графі 44 митної декларації. Договір доручення № 2660 надання транспортно-експедиторського обслуговування від 21.06.2019 укладено з іншою особою, ніж та, яка взяла на себе обов`язок про перевезення товару та відомості, про яку зазначено у транспортному документі НОМЕР_1 від 26.06.2019 р.

Митна вартість товарів не було визнано органом доходів і зборів за основним методом визначення митної вартості згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів відповідно до статті 60 Митного кодексу України, товару № 2 скориговано та визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до статті 59 Митного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, рішення про коригування митної вартості № UА508030/2019/000016/1 від 24.07.2019 Митницею ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі прийнято правомірно.

27.08.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Наступне судове засідання призначено 25.10.2019 року.

22.10.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що ціна товару включає вартість пакування, маркування, навантажувальних робіт та експортних формальностей як встановлено п. 2.1. контракту № 1 від 14.05.2019 року. Щодо зазначення іншого перевізника у договорі доручення № 2660 від 21.06.2019 року з надання транспортно-експедиторського обслуговування, ніж у товаро-транспортному документі № 1107949 від 26.06.2019 року жодним чином не впливає на митну вартість товару. Позивачем для митного оформлення було надано всі документи необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості. Необґрунтованим та не мотивованим є використання митним органом митної декларації щодо вартості подібного товару, оскільки невідомо який товар декларувався за визначеною митним органом декларацією, чи був цей товар повністю ідентичним за складом з товаром позивача. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості.

25.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2019 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

14.05.2019 року між приватним підприємством "Оскар-Т" було укладено контракт з компанією ИП ООО "ZELALTEKSTIL" № 1 від 14.05.2019 року на поставку товару, а саме: трикотажне полотно суворе і фарбоване з 100% вмістом бавовни або сумішшю, в кількості, асортименті та за ціною, вказаною в додатках до контракту.

На умовах, визначених контрактом, та на підставі супроводжувальних документів здійснено поставку наступного товару:

- товар № 1 - трикотажне полотно Піке;

- товар № 2 - трикотажне полотно Ластік.

24.07.2019 декларантом підприємства ПП "Оскар Т" ОСОБА_1 до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Херсон-центральний" Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товару "Трикотажне полотно", якій присвоєно № UА508030/2019/004801. Товар ввезено на виконання умов договору від 14.05.2019 № 1 між ним та компанією-виробником ИП ООО "ZELALTEKSTIL" (Узбекистан).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості декларантом, надано наступні документи:

- інвойс № Z-249 від 25.06.2019;

- сертифікат якості б/н від 25.06.2019;

- рахунок на оплату № ZЕL-056 від 14.05.2019;

- транспортний документ НОМЕР_1 від 26.06.2019;

- рішення про визначення коду товару КТ-UА-2019 від 23.07.2019;

- акт проведення митного огляду AU508030/2019/004300 від 05.07.2019

- банківський платіжний документ б/н від 26.06.2019;

- довідка про транспортно-експедиційні витрати № 155 від 24.06.2019;

- розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 25.06.2019

- рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від04.02.19 №49;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору від 14.05.2019 № 1;

- зовнішньоекономічний договір від 14.05.2019 № 1 з додатком № 1;

- договір-доручення надання транспортно-експедиторського обслуговування №2660 від 21.06.2019;

- сертифікат про походження товару форми СТ-1 від 25.06.2019 № UZUА90207980;

- копія митної декларації країни відправлення № 26003/26.06.2019/0044248 від 26.06.2019.

У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 24.07.2019 р. направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу позивачем повторно було надано додатково експортну декларацію від 24.07.2019 року та розрахунок ціни (калькуляції) б/н від 25.06.2019 р. на кожен вид товару від постачальника.

24.07.2019 року відповідачем сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UА508030/2019/00114.

24.07.2019 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UА 508030/2019/000016/1 за другорядним методом, та визначено митну вартість товару на загальну суму 43103,44 доларів США, відповідно до якої митні платежі збільшено на 97 153,31 грн. та зазначено, що:

"Відповідно до частини 2 статті 52 МКУ декларант, який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що подані документи містять невідповідності та заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспортування) достовірно документально не підтверджено. А саме, згідно інформації, зазначеної у рахунку на оплату від 14.05.2019 № ZEL-056 сума платежів до сплати складає 26605 дол. США, що не відповідає фактично сплаченій сумі (29402 дол. США) відповідно до платіжного банківського документа б/н від 26.06.2019. У договорі доручення № 2660 від 21.06.2019 надання транспортно-експедиторського обслуговування зазначено іншого перевізника ніж у товаром транспортному документі № 1107949 від 26.06.2019. Декларантом неподані усі необхідні документи, а саме: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 2) каталоги, специфікації, прайс- листи виробника товару. Додатково надані документи у свої сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації, а саме надана планова калькуляції від 25.06.2019 оформлена після оформлення рахунку на оплату від 14.05.2019 № ZEL-056. Крім того, у митному органі наявна інформація щодо вартості подібного товару, яка суттєво відрізняється від заявленого декларантом рівня митної вартості. Отже, враховуючи викладене, митну вартість товару № 1 скориговано та визначено за другорядним (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів) методом, відповідно до статті 60 Митного кодексу на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 03.07.2019 № UА100010/2019/339503, а саме 7,24 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 5209*7,24= 37713,16 дол. США); митну вартість товару № 2 скориговано та визначено за другорядним (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) методом відповідно до статті 59 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 03.07.2019 № UА100010/2019/339503, а саме 7,56 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 713*7,56= 5390,28 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару".

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант, який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Суд зазначає, що частина 2 статті 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів.

Відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Судом встановлено, що згідно пункту 2.2 розділу 2 "Ціна та загальна сума Контракту" договору купівлі-продажу № 1 від 14.05.2019 р. точне найменування товарів, ціни та кількість будуть вказані в доповненнях до контракту. Доповнення до контракту складаються на кожну партію товару, яка відвантажується. Згідно інформації зазначеної у доповнені № 1 від 14.05.2019 р. вартість партії товару складає 99780,00 дол. США.

Разом з митною декларацією для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару було подано інвойс № Z-249 від 25.06.2019 р. на суму 29402,00 дол. США та рахунок на оплату № ZEL-056 від 14.05.2019 р., сума платежів до сплати по якому взагалі складає 26605,00 дол. США.

Жодних доповнень до договору купівлі-продажу № 1 від 14.05.2019 р. стосовно змін у кількості товару ні разом з митною декларацією, ні додатково на вимогу митниці надано не було.

Також, декларантом у графі 44 митної декларації UА508030/2019/004801 заявлено відомості про договір на перевезення від 30.05.2019 № 30/05/19, який не надавався до митного оформлення та був відсутній серед додатково поданих декларантом документів. Замість зазначеного до митного оформлення було надано інший договір-доручення № 2660 надання транспортно-експедиторського обслуговування від 21.06.2019, відомості про який не задекларовано у графі 44 митної декларації.

Договір доручення № 2660 надання транспортно-експедиторського обслуговування від 21.06.2019 укладено з іншою особою, ніж та, яка взяла на себе обов`язок про перевезення товару та відомості, про яку зазначено у транспортному документі НОМЕР_1 від 26.06.2019 р.

Відповідно до п. 1.1 договору-доручення № 2660 надання транспортно-експедиторського обслуговування від 21.06.2019 року експедитор зобов`язується за плату і за рахунок замовника надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів замовника, а також на території України, інформаційно-консультаційних послуг з питань зовнішньоекономічної діяльності Замовника, додаткових послуг, необхідних на доставку вантажу.

Згідно з п. 2.1.1 експедитор має право укладати договори та угоди з перевізниками, портами, складами, судноплавними компаніями/її агентами, експедиторськими, митно-брокерськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків за цим Договором.

Однак, доказів укладення договору з іншими перевізниками до суду не надано.

У зв`язку з тим, що документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності та не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості, декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, відповідно до статті 53 Митного кодексу України.

Право органу доходів і зборів упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості закріплено частиною 5 статті 54 МКУ. Декларант у свою чергу зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина 2 статті 52 Митного кодексу України).

Перевіркою додатково поданих документів було встановлено, що у своїй сукупності вони не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації, оскільки додатково надана планова калькуляція від 25.06.2019 року було оформлена після оформлення рахунку на оплату № ZEL-056 від 14.05.2019 р.

Крім того, здійснивши порівняння рівня заявленої митної вартості задекларованого товару (країна походження Узбекистан) з рівнем митної вартості ідентичних товарів, час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів, митне оформлення яких здійснювалося в інших митницях ДФС, інформація про які наявна в Митному органу, було встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів не відповідає інформації наявній у митного органу.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено не повні відомості або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено.

Так як митна вартість товарів не може бути визнаною органом доходів і зборів за основним методом визначення митної вартості згідно з положеннями статті 58 Митного кодексу, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів відповідно до статті 60 Митного кодексу України, товару № 2 скориговано та визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до статті 59 Митного кодексу України.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу документи, які містять розбіжності та викликають сумнів у достовірності наданої інформації, рішення митного органу прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 1, 2 ст.77 КАС України).

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 241-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22 листопада 2019 р.

Суддя ОСОБА_2

кат. 108020200