Справа № 420/4342/19
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4342/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2019 року до суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо висновків в Акті перевірки про порушення ТОВ "ДОМІНОР" податкового законодавства, оскільки відсутні докази в підтвердження використання придбаного автомобіля підприємством у господарській діяльності Mercedes-Benz C 200 Coupe, номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 ;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо неврахування поданого товариством з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код ) уточнюючого Розрахунку від 03.06.2019р. № під час складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області від 10.06.2019р. № у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код );

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області зняти нарахування у розмірі 2393372,00 грн., яке відбулось приведенням в дію податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № , складеного у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код ).

Ухвалою суду від 24.07.2019 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.

29 липня 2019 року (вх. №27224/19) від представника позивача до суду надійшла уточнена позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" до Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо неврахування поданого товариством з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код ) уточнюючого Розрахунку від 03.06.2019р. № під час складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області від 10.06.2019р. № у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код );

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області зняти нарахування у розмірі 2393372,00 грн., яке відбулось приведенням в дію податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № , складеного у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код ).

В обґрунтування позовних вимог позивач з посиланням на фактичні обставини справи щодо укладення та виконання умов договору № від 26.03.2019 року між ТОВ "ДОМІНОР" та ПАТ «Одеса-Авто» в особі філії «Автомобільний дім Одеса», положення п.12, п.13, п.18 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 зазначає, що ТОВ «ДОМІНОР» 19.04.2019р. подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за березень 2019 року щодо повернення бюджетного відшкодування у розмірі 239372,00 грн. Причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, заявленого до бюджетного відшкодування, є придбання позивачем автомобіля для використання у своїй подальшій господарській діяльності.

У позові вказано, що як вбачається з акту перевірки, яка проводилась в період з 16.05.2019 р. по 21.05.2019 р., посадові особами відповідача дійшли висновку про порушення ТОВ «ДОМІНОР» вимог податкового законодавства в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2019 року, а саме: в порушення абзацу б) п.200.4 ст.200 ПК України підприємство не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за березень 2019 року) у розмірі 239372,00 грн. 03.06.2019р. ТОВ «ДОМІНОР» складено уточнюючий розрахунок № податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок , зокрема, сума 239372,00 грн. була перенесена з рядків 20.2, 20.2.1 у рядки 20.1, 21 тобто у податковий кредит наступного звітного періоду. Уточнюючий Розрахунок № прийнятий 03.06.2019р. о 13:26:05 контролюючим органом про що свідчить зміст квитанції №2.

При цьому, як вказує позивач, 21.06.2019р. ТОВ «ДОМІНОР» отримано поштою податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № , згідно якого вбачається відмовлення у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку у розмірі 239372,00 грн. ТОВ «ДОМІНОР» вважає, що дії ГУ ДФС в Одеській області щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № є протиправними та такими, що порушують права платника податку, а зазначене податкове повідомлення-рішення підлягає до скасування.

Як стверджує позивач, уточнюючим розрахунком ТОВ «ДОМІНОР» фактично відмовилось від отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку та заявлено про врахування суми у податковий кредит наступного звітного періоду. Однак, контролюючий орган не врахував, прийнятий ним 03.06.2019р. уточнюючий розрахунок № та в результаті чого, було складено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

На думку позивача, у спірній ситуації мають місце протиправні дії з боку посадових осіб відповідача у неврахуванні поданого позивачем 03.06.2019р. уточнюючого розрахунку № під час складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що призвело до порушення прав позивача та виникнення у останнього недоїмки у сумі 239372,00 грн.

З урахуванням вище наведеного, на думку ТОВ «ДОМІНОР», податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № є протиправним та підлягає скасуванню в судовому порядку з підстав визнання протиправними дій ГУ ДФС в Одеській обл. у неврахуванні поданого позивачем 03.06.2019р. уточнюючого Розрахунку № 9II4602436 під час складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що привело до порушення прав позивача та виникнення у останнього недоїмки у сумі 239372,00 грн.

27.08.2019 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.122-125), в якому з посиланням на висновки, викладені в акті «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Домінор» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточних рахунок платника податку за березень 2019 року» №320/15-32-92-02/42038843 від 21.05.2019 року, Головне управління ДФС в Одеській області зазначає, що не погоджується з доводами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ДОМІНОР».

20.09.2019 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.128-131), в якій позивач зазначає про необґрунтованість доводів, які викладені у відзиві на позовну заяву.

27.08.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про повернення судового збору.

20.09.2019 року від представника позивача надійшла заява про заміну відповідача по справі на його правонаступника - Головне управління ДПС в Одеській області.

Разом з цим, 27.08.2019 року (вх. №30624/19) від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою суду від 23.09.2019 року судом вирішено розглядати справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити певні дії за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання, судом задоволено клопотання представника позивача та залишено без розгляду заяву про заміну відповідача по справі на його правонаступника - Головне управління ДПС в Одеській області.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання, судом закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.11.2019 року об 11:30 год.

До судового засідання 11.11.2019 року сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином та завчасно.

При цьому 11.11.2019 року (вх. №41897/19) від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якому також зазначено, що позивач підтримує позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За приписами ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання 11.11.2019 року всіх учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, та надання представником позивача заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, зважаючи на дату відкриття провадження по даній справі, враховуючи те, що ухвалою суду від 23.09.2019 року судом вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, судом приймається рішення по зазначеній справі у межах визначеного строку - 25.11.2019 року

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (ідентифікаційний код 42038843) зареєстровано як юридична особа 03.04.2018 року, з 03.04.2018 року взято на податковий облік (а.с.18-22).

Згідно витягу з реєстру платників податків на додану вартість (а.с.23) товариство з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" 01.05.2018 року зареєстровано платником податку на додану вартість.

Судом встановлено, що головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до пп.200.10 ст.200 Податкового кодексу України, в порядку, встановленому ст.76 глави 8 розділу ІІ Кодексу проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2019 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 19.04.2019 року №).

За результатами вказаної перевірки ГУ ДФС в Одеській області складено акт «Про результати камеральної перевірки ТОВ «ДОМІНОР» (код за ) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2019 року» №320/15-32/92-02/4203843 від 21.05.2019 року (а.с.79-85).

Перевіркою встановлено, порушення ТОВ «ДОМІНОР» вимог податкового законодавства України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за березень 2019 року, а саме: в порушення абзацу б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України підприємство ТОВ «ДОМІНОР» не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації ПДВ за березень 2019 року) у розмірі 239372 грн.

На підставі акту перевірки, відповідачем 10.06.2019 року прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № , яким повідомлено ТОВ «ДОМІНОР», що згідно з п.54. ст.54, п.58.1 ст.58, п.200.4, п.200.10 ст.200 Податкового кодексу України та в порядку, встановленому ст.76 глави 8 розділу ІІ Кодексу та в порушення п.200.1, абз.б) п.200.4, п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України підприємство ТОВ «ДОМІНОР» не має права на бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку, що сплачуються до бюджету (рядок 20.2.1) за березень 2019 рок у розмірі 239372,00 грн.

У вказаному податковому повідомленні-рішенні зазначено, що протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення-рішення (при проведенні процедури адміністративного оскарження або судового оскарження - протягом десяти календарних днів, наступних за днем її закінчення), завищена сума, на яку складено повідомлення-рішення зменшується в інтегрованій картці платника податків, що ведеться у контролюючому органі.

Позивач вважає, що дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо неврахування поданого товариством з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" уточнюючого розрахунку від 03.06.2019р. № під час складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № , а також прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код ) є протиправними у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірне податкове повідомлення-рішення, базується на викладених в акті перевірки висновках податкового органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

В ході камеральної перевірки ТОВ «ДОМІНОР» за березень 2019 року виявлені наступні відхилення показників: 20.2.1 декларації, яке склало 239372 грн.

Дані відхилення встановлені наступним чином, в ході проведення перевірки встановлено, що станом на момент реєстрації акту перевірки відсутні операції, які звільнені від оподаткування (стаття 197 розділу V Кодексу, підрозділ 2 розділу XX Кодексу, міжнародні договори (угоди)), які стали підставою для формування від`ємного значення ПДВ заявленого до відшкодування за березень 2019 року, тобто підприємством придбано автомобіль Mercedes Coupe, на загальну суму ПДВ у розмірі 239372 грн.

В акті зазначено, що з урахуванням того, що станом на момент проведення перевірки по підприємству ТОВ «ДОМІНОР» () рахується придбання автомобілю, який не приймав участі у проведенні міжнародних перевезень та внесений до розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ згідно із додатком №3 до податкової декларації з ПДВ за березень 2019 року на загальну суму ПДВ у розмірі 239372 грн.

Таким чином, за результатами камеральної перевірки підприємства ТОВ «ДОМІНОР» () в порушення абзацу б) п.200.4 cm.200 Податкового кодексу України не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за березень 2019 року) у розмірі 239372 грн.

В акті вказано, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (із зазначенням частки загальної суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення ПДВ) (вказати за колений період виникнення від`ємного значення) є придбання основних засобів в обсягах, що значно перевищують обсяги поставки.

Згідно акту, при відображенні ТОВ «ДОМІНОР» у декларації за березень 2019 року від`ємного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у сумі 239372 грн. (рядок 19 декларації), сума від`ємного значення попередніх та поточного звітного (податкового) періоду, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п, 200-1.3 ст. 200-1) Кодексу на момент подання податкової декларації у сумі 0 грн. (рядок 19.1 декларації) суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 0 грн. (рядок 21 декларації), бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 239372 грн. (рядок 20.2.1 декларації) та у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету у сумі 0 грн. (рядок.20.2.2) встановлені порушення, які детально викладені у п.3.1 акту перевірки.

Вирішуючи даний спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Так, судом встановлено, що 26.03.2019 року між ПАТ «ОДЕСА-АВТО» в особі філії «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ ОДЕСА» (продавець) та ТОВ «ДОМІНОР» (покупець) укладено договір № (а.с.24-37) відповідно до умов якого продавець, керуючись рішенням покупця, який вибрав потрібний йому автомобіль модель Меrсеdеz-Веnz С 200 Соuре, замовлення № , номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_2 , рік випуску 2018, із представлених в салоні зразків йому продавцем, зобов`язується передати у власність покупцеві автомобіль, аналогічний вибраному зразку і який буде придбаний продавцем у майбутньому, а покупець зобов`язується прийняти переданий автомобіль і оплатити його за ціною в розмірі та порядку, визначеному цим Договором.

26.03.2019р. ПАТ «ОДЕСА-АВТО» в особі філії «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ ОДЕСА» сформовано рахунок № /АС00000099 на оплату автомобіля на загальну суму 1527500.00 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 254583,33 грн. (а.с.38).

26.03.2019р. згідно платіжного доручення №876 ТОВ «ДОМІНОР» сплачено на рахунок ПАТ «ОДЕСА-АВТО» в особі філії «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ ОДЕСА» 1527500,00 грн. із зазначенням в графі «призначення платежу»: «Оплата за автомобіль Меrсеdеz-Веnz С 200 Соuре зг. рах.№ /АС00000099 від 26.03.2019 у т.ч. ПДВ 20% - 254853,33 грн. (а.с.39).

27.03.2019р. ПАТ «ОДЕСА-АВТО» в особі філії «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ ОДЕСА» складено видаткову накладну № одержувачу ТОВ «ДОМІНОР» на загальну суму 1527500.00 грн., в тому числі ПДВ - 254583,33 грн. (а.с.40).

27.03.2019р. складено податкову накладну №728 щодо придбання ТОВ «ДОМІНОР» у ПАТ «ОДЕСА-АВТО» в особі філії «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ ОДЕСА» автомобіля Меrсеdеz-Веnz С 200 Соuре на загальну суму 1527500,00 грн., в тому числі ПДВ - 254583,33 грн. (а.с.41).

27.03.2019р. ПАТ «ОДЕСА-АВТО» в особі філії «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ ОДЕСА» та ТОВ «ДОМІНОР» підписано Акт приймання-передачі автомобіля № згідно якого, ТОВ «ДОМІНОР» прийнято у власність автомобіль Меrсеdеz-Веnz С 200 Соuре (а.с.42).

Судом встановлено, що 19.04.2019р. ТОВ «ДОМІНОР» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за березень 2019 року з додатками(а.с.43-62).

Як вбачається з податкової декларації з ПДВ №, ТОВ «ДОМІНОР» у розділі ІІІ «Розрахунки за звітний період» податкової декларації з ПДВ за березень 2019 року задекларовано наступні показники:

- у рядку 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) (позитивне значення)» - 239372 грн.;

- у рядку 20 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1)» - 239372 грн.;

- у рядку 20.2 «підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) (рядок 3 ДЗ):» - 239372 грн.;

- у рядку 20.2.1 «на рахунок платника у банку» - 239372 грн.

Інші рядки розділу III «Розрахунки за звітний період» податкової декларації ТОВ «ДОМІНОР» з ПДВ за березень 2019 року дорівнюють нулю.

Разом із вказаною податковою декларацією позивачем подано додаток 3 «Розрахунок бюджетного відшкодування (Д3)», а якому наведено наступні показники у таблиці 1:

1) «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість (рядок 20-рядок 20.1 декларації звітного (податкового періоду)» - 239372;

2) «Фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальником товарі/послуг або до Державного бюджету України (зазначення рядка «Усього» графи 7 таблиці 2)» - 239372;

3) «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (зазначається сума рядка 1, яка не більша зазначення рядка 2) (зазначення цього рядка переноситься до рядка 20.2 декларації за поточний звітний (податковий) період)» - 239972.

У таблиці 2 додаток 3 «Розрахунок бюджетного відшкодування (Д3)» до декларації з податку на додану вартість № за березень 2019 року зазначено, що сума від`ємного значення за березень 2019 року складає 239372 та постачальником є 17 (індивідуальний податковий номер).

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, індивідуальним податковим номером ПАТ «ОДЕСА-АВТО» в особі філії «АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ ОДЕСА» є 17.

Відповідно до п. 10 розділу III Порядку №21 додатком до декларації є, зокрема, заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (додаток 4) до податкової декларації з П

Так, разом із декларацією з податку на додану вартість № за березень 2019 року позивачем подано доданок №4, в якому зазначено, що відповідно до ст.200-1 розділу V Кодексу бюджетне відшкодування, визначене у податковій декларації за затний (податковий) період (рядок 20.2) з податку на додану вартість за березень 2019 року (у сумі рядок 20.2.1) складає 239372 грн.

Суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Пунктом 76.2 ст.76 Податкового кодексу України визначено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно з п76.3 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Отже, камеральна перевірка є окремим самостійним видом перевірок і не належить ні до планових, ні до позапланових.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Зазначено норма зобов`язує платника податку надіслати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою уточнюючого розрахунку, чинного на час подання, або виправити помилку шляхом відображення уточнюючих показників у складі поточної декларації за будь-який наступний податковий період.

Пунктом 50.2 статті 50 Податкового кодексу України визначено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Отже, пунктом 50.2 статті 50 Податкового кодексу України встановлено обмеження щодо подачі уточнення показників поданої звітності лише у разі проведення документальної планової або позапланової перевірки.

Тому у випадках отримання акта камеральної перевірки щодо певної податкової декларації платник податків не обмежений у праві подати уточнюючий розрахунок до цієї декларації.

Таким чином, після проведення камеральної перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки платник має право подавати уточнюючі розрахунки, а контролюючий орган, приймаючи відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками такої камеральної перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 19.09.2019 року по справі №815/4013/14.

Так, судом встановлено, що 03.06.2019 року (тобто після проведення камеральної перевірки за результатами якої складено акт №320/15-32/92-02/4203843 від 21.05.2019 року та до прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2019 року) позивачем подано уточнюючий розрахунок зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок, в якому уточнено дані звітного (податкового) періоду березень 2019 року (а.с.63-67).

Так, у вказаному розрахунку позивачем, зокрема, уточнено дані:

- рядка 20.2 «підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2.1 + рядок 20.2.2) (рядок 3 ДЗ):» - 239372 грн. в сторону їх зменшення «-239372»;

- рядка 20.3 «зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 20-рядок 20.1-рядок 20.2» та зазначено показник « 239372».

Також, судом встановлено, що позивачем подано уточнений додаток №4 до декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року, в якому зазначено, що відповідно до ст.200-1 розділу V Кодексу бюджетне відшкодування, визначене у податковій декларації за звітний (податковий) період (рядок 20.2) з податку на додану вартість за березень 2019 року (у сумі рядок 20.2.1) складає «-» грн.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що позивач самостійно відмовився від суми бюджетного відшкодування за березень 2019 року у розмірі 239372 грн. шляхом подачі 03.06.2019 року уточнюючого розрахунку.

При цьому жодних зауважень до поданого уточнюючого розрахунку відповідач під час розгляду справи в суді не висловлював.

Враховуючи наведене, оскільки позивач самостійно відмовився від суми бюджетного відшкодування за березень 2019 року у розмірі 239372 грн. шляхом подачі 03.06.2019 року уточнюючого розрахунку, що не суперечить вимогам податкового законодавства, суд дійшов виноску про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого Головним управлінням ДФС в Одеській області від 10.06.2019р. №.

В той же час, вирішуючи позовні вимоги позивача в частині вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС в Одеській області щодо неврахування поданого товариством з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код ) уточнюючого Розрахунку від 03.06.2019р. № під час складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № , суд виходить з наступного.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України, пунктом 200.1 якої визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.11 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Так, як вже встановлено судом 03.06.2019 року (тобто після проведення камеральної перевірки за результатами якої складено акт №320/15-32/92-02/4203843 від 21.05.2019 року та до прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2019 року) позивачем подано уточнюючий розрахунок зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок, в якому уточнено дані звітного (податкового) періоду березень 2019 року (а.с.63-67).

Таким чином, оскільки вказаний розрахунок подано позивачем після складання акту камеральної перевірки, він не міг бути врахований контролюючим органом під час її проведення.

В свою чергу, саме акт «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Домінор» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточних рахунок платника податку за березень 2019 року» №320/15-32-92-02/42038843 від 21.05.2019 року є підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

При цьому, позивачем окремо заявлені позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що обов`язковою ознакою дій, рішень суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер, тобто вказані дії встановлюють, змінюють або припиняють права та обов`язки певної особи (певного кола осіб).

В даному випадку породжує певні правові наслідки для позивача саме спірне податкове повідомлення-рішення, а не дії посадової особи щодо її складання.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки підставою для прийняття спірного рішення був саме акт «Про результати камеральної перевірки ТОВ «Домінор» () з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточних рахунок платника податку за березень 2019 року» №320/15-32-92-02/42038843 від 21.05.2019 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволенні позовної заяви позивача в частині вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС в Одеській області щодо неврахування поданого товариством з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код ) уточнюючого Розрахунку від 03.06.2019р. № під час складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № .

Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині вимог про зобов`язання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області зняти нарахування у розмірі 2393372,00 грн., яке відбулось приведенням в дію податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № , складеного у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код ), суд виходить з наступного.

У податковому повідомленні-рішенні № від 10.06.2019 року зазначено, що протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення-рішення (при проведенні процедури адміністративного оскарження або судового оскарження - протягом десяти календарних днів, наступних за днем її закінчення), завищена сума, на яку складено повідомлення-рішення зменшується в інтегрованій картці платника податків, що ведеться у контролюючому органі.

Таким чином, нарахування у розмірі 2393372,00 грн. зменшується в інтегрованій картці платника податків, що ведеться у контролюючому органі лише після завершення, в даному випадку, процедури судового оскарження вищевказаного повідомлення рішення.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України відновленню підлягають лише ті права, порушення яких встановлено під час судового розгляду справи і не стосуються дій відповідача у майбутньому.

Зважаючи на те, що на момент розгляду справи підстави вважати, що після набрання законної сили рішенням по справі відповідачем будуть здійснені нарахування у розмірі 2393372,00 грн., шляхом приведенням в дію податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № , складеного у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код ) відсутні, така вимога позивача є передчасною, а отже не підлягає задоволенню.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позовна заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області є обґрунтованими, та відповідно, позовні вимоги в частині вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № є такою, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем заявлено 1 вимогу немайнового характеру (про визнання протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо неврахування поданого товариством з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (Код ) уточнюючого Розрахунку від 03.06.2019р. № під час складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № ), одну вимогу майнового характеру (про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. №) та похідну від них вимогу (про зобов`язання відповідача вчинити дії).

Ціна позовну у даній справі складає 239372 грн.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягала сплаті за вказані позовні вимоги майнового характеру складає 3590,58 грн. (239372 *1,5%) та 1921,00 грн. за вимогу немайнового характеру.

Тобто, загальна сума судового збору, яка підлягала сплаті складає 5511,58 грн. (1921,00+3590,58)

Згідно платіжного доручення №1559 від 19.07.2019 року. позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного адміністративного позову у розмірі 9353,58 грн. (а.с.5).

Таким чином, судовий збір у розмірі 3842,00 грн. є надмірно сплаченим (9353,58 грн.- 5511,58 грн.)

Зважаючи на висновки суду щодо часткового задоволення позовної заяви позивача в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019р. № , суд дійшов висновку,що розмір судового збору, що підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, становить 3590,58 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог.

27.08.2019 року (вх. №30626/19) від представника позивача до суду надійшло клопотання про повернення суми надмірно сплаченого судового збору.

Частиною 1 статті 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що позивачем внесено судовий збір за подачу даної позовної заяви в більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення товариству з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" () з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві грн. 00 коп.), сплачений згідно платіжного доручення №1559 від 19.07.2019 року.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 205, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії, визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області від 10.06.2019р. № у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" ().

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" судовий збір у розмірі 3590,58 грн. (три тисячі п`ятсот дев`яносто гривень 58 копійок) пропорційно до розміру задоволених вимог.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" () з Державного бюджету України судовий збір у сумі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві грн. 00 коп.), сплачений згідно платіжного доручення №1559 від 19.07.2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОМІНОР" (площа Митна буд.1-А,офіс 402, м.Одеса, 65026, ).

Відповідач: Головне управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 65044, ).

Суддя

Корой С.М. .