Справа № 360/2733/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року справа №360/2733/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року (повний текст складено 05 серпня 2019 року в м. Сєвєродонецьк ) у справі № 360/2733/19 (суддя І інстанції - Ірметова О.В.) за позовом адвоката Єфременка Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, у якій позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 14 червня 2019 року № 20 про відмову Позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити Позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", зарахувавши до вислуги років період з 22 липня 2014 року по 26 грудня 2017 року безпосередньої участі в антитерористичній операції на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці; та період з 01 листопада 1996 року по 14 червня 2000 року в підрозділах карного розшуку Міністерства внутрішніх справ України на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяці, а загалом 29 років 09 місяців 21 день, починаючи з 27 грудня 2017 року та провести виплату пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Позов обґрунтовано тим, що 13.04.2018 Головним управлінням Національної поліції в Луганській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області було направлено подання з документами про призначення пенсії Позивачу. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області відповідно протоколу за пенсійною справою від 27.12.2017 Позивачу призначена пенсія по інвалідності. У період з 22 липня 2014 року по 26 грудня 2017 року Позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджується довідкою Головного управління Національної поліції в Луганській області від 18.01.2018 № А-11411. Строк участі Позивача в антитерористичній операції складає 3 роки 5 місяців 5 днів. З урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 до вислуги років для призначення пенсії зараховується один місяць служби за три місяці та за період служби Позивача з 22 липня 2014 року по 26 грудня 2017 року до вислуги років для призначення пенсії Позивача зараховуються 10 років 3 місяці 15 днів. Також у період з 01 листопада 1996 року по 14 червня 2000 року, на протязі 3 років 7 місяців 15 днів, Позивач проходив службу в підрозділах карного розшуку Міністерства внутрішніх справ України, до вислуги років у вказаний період для призначення пенсії зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці, до вислуги років для призначення пенсії Позивача зараховуються 5 років 5 місяців 7 днів. За таких умов вислуга років Позивача складає 29 років 09 місяців 21 день. Тобто, вислуга років Позивача складає більше, ніж зазначено в Законі № 2262-ХІІ для призначення пенсії за вислугу років 23 роки 6 місяців. 07 червня 2019 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років. Рішенням від 14 червня 2019 року за № 20 Відповідач відмовив Позивачу в призначенні пенсії за вислугу років (відмовив у переведенні на пенсію за вислугу років), мотивуючи відмову наявністю у Позивача календарної вислуги років 21 рік 01 місяць 24 дні, що не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ. Позивач вважає таке рішення протиправним.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі № 360/2733/19 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 14 червня 2019 року № 20 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код: 21782461, місцезнаходження: 93404, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, будинок 9) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", зарахувавши до вислуги років період з 22 липня 2014 року по 26 грудня 2017 року безпосередньої участі в антитерористичній операції на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці; та період з 01 листопада 1996 року по 14 червня 2000 року в підрозділах карного розшуку Міністерства внутрішніх справ України на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяці, а загалом 29 років 09 місяців 21 день.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції суперечить пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», оскільки для визначення права особи на той чи інший вид пенсії потрібна саме календарна вислуга років, а не у пільговому обчисленні, як зобов`язав суд першої інстанції.

Позивачем та представником позивача на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01 листопада 1996 року по 07 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07 листопада 2015 року по 26 грудня 2017 року у Національній поліції України, та з 26 грудня 2017 року звільнений з посади старшого інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу Сєвєродонецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України "Про національну поліцію", що підтверджується витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 21 грудня 2017 року № 887 о/с та трудовою книжкою серії НОМЕР_2 (а.с. 10-15).

Листом від 13 квітня 2018 року за № 100/111/58-2018 сектором з питань пенсійного забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області направлено документи для призначення і виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , серед яких подання про призначення пенсії від 13 квітня 2018 року, заява ОСОБА_1 від 10 квітня 2018 року про призначення пенсії, грошовий атестат від 30 березня 2018 року № 19, довідка управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30 березня 2018 року № 399/111/22-2018 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 21 грудня 2017 року № 887 о/с, та витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 26.03.2018 №122 о/с в часткову зміну пункту наказу (а.с. 47-55).

Відповідно до витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 21 грудня 2017 року № 887 о/с, та витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 26.03.2018 №122 о/с та розрахунку вислуги років для призначення пенсії вислуга років ОСОБА_1 для призначення пенсії станом на 26 грудня 2017 року складає 29 років 07 місяців 27 днів, у тому числі в календарному обчисленні 21 рік 01 місяць 24 дні (а.с. 16-18, 54-55).

Протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27 грудня 2017 року за пенсійною справою (НПУ) ОСОБА_1 з 27 грудня 2017 року по 28 лютого 2019 року призначено пенсію по інвалідності у щомісячному розмірі 3390,24 грн (а.с. 45).

07 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою б/н про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років (а.с. 30-31).

Рішенням від 14 червня 2019 року за № 20 ( ОСОБА_1 ) Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області відмовило позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки на день звільнення календарна вислуга років не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (а.с. 34).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пільгова вислуга враховується при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Однак, колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262 ), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Частиною другої статті 17 Закону № 2262 передбачено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на те, що до спірних правовідносин для визнання права на призначення пенсії за вислугу років підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 р. №393, якою позивачу на його думку для призначення пенсії вислугу років має зараховуватися пільговий стаж, є безпідставними, оскільки згідно ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відтак, приписи п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 суперечать приписам п."а" ст.12 Закону №2262 застосуванню підлягає саме Закон України, оскільки у відповідності до ч.4 ст.9 КАС України має вищу юридичну силу.

При цьому законодавець у назві статті 17 використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років "для призначення пенсії". Однак саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії.

Вищезазначений висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії, викладеної у постановах від 27.03.2018 та 19.09.2018 відповідно у справах № 295/6301/17, №725/1959/17.

Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (2262-12), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

За п.п. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративній справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідач при розгляді звернення позивача про оформлення та подання документів до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії позивачу правомірно враховував лише вислугу в календарному обчисленні та тому діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, що призвело до ухвалення судового рішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права та є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового - про відмову у задоволенні позову.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог помилковим та таким, що підлягає скасуванню.

Пунктом 4 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення про задоволення позовних вимог, неправильно застосував норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі № 360/2733/19 - задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі № 360/2733/19 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову адвоката Єфременка Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко