Справа № 540/2630/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2630/18

Головуючий першої інстанції Ковбій О.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «15:42», м. Херсон

Повний текст судового рішення складений 25.03.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2018р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.10.2016р. № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 50674,55грн. (40403,64грн. за основним платежем, 10270,91грн. - штрафних санкцій); від 12.10.2016р. № про нарахування штрафних санкцій на підставі пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України у сумі 170грн.; від 12.10.2016р. № про визначення грошового зобов`язання з військового збору в сумі 4472,96грн. (3578,37грн. за основним платежем, 894,59грн. - штрафних санкцій).

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019р. (з урахуванням ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 25.03.2019р. про внесення виправлень) позов задоволений частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.10.2016 року № в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» на суму 2375,64грн. (за податковим зобов`язанням) та 593,91грн. (за штрафною санкцією); визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.10.2016 року № в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 24976,25грн. (за податковим зобов`язанням) та 6414,06грн. (за штрафною санкцією). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального права, внаслідок чого просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.04.2007р. між позивачем (позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (кредитор) укладено договір № Ф070240П про надання відновлювальної кредитної лінії, за яким надання кредиту буде здійснюватися за окремими частинами, в межах максимального ліміту заборгованості до 12500 доларів США, зі сплатою 13 відсотків річних та комісій. /а.с.19-21/

Договором про внесення змін №3 від 02.12.2015р. змінено умови погашення кредитного боргу, відповідно до яких позивач набуває право на анулювання (прощення) заборгованості по кредиту у сумі 11234,14 доларів США та процентам за користування кредитом у сумі 8829,38 доларів США, шляхом здійснення одноразового платежу у сумі 10032 доларів США до 02.12.2015р. /а.с.24/

02.12.2015р. позивачем виконано зобов`язання перед банком в повному обсязі, згідно договору про внесення змін №3 та сплачено заборгованість у розмірі 10032 доларів США. /а.с.26/

В черні 2016р. Херсонською об`єднаною ДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ОСОБА_1 з питань отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., результати якої оформлені актом №544/21-03-13-05/ НОМЕР_1 від 02.07.2016р.

В ході проведення перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем п.п.164.2.17, п.164.2 ст.164 ПК України, а саме платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу отриманого як додаткове благо у розмірі 238558,11грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 40403,64грн.; п.49.18 ст.49 ПК України платником податку до Херсонської ОДПІ не надана у встановлені законодавством терміни податкова декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік; пункту 1.4 пункту 16-1, підрозділу 10, розділ ХХ ПК України, що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2015 рік у сумі 3578,37грн. /а.с.11-13/

На підставі вищезазначеного акта перевірки Херсонською об`єднаною ДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області 12.10.2016 року прийнято податкові повідомлення-рішення № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 50674,55грн. (40403,64грн. за основним платежем, 10270,91грн. - штрафних санкцій); № про визначення грошового зобов`язання з військового збору в сумі 4472,96грн. (3578,37грн. за основним платежем, 894,59грн. - штрафних санкцій); № про нарахування штрафних санкцій на підставі пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України у сумі 170грн. /а.с.14-16/

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до пп.162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України (далі - у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) платниками податку на доходи фізичних осіб є фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно зі ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 179.1 ст. 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пп.14.1.47 п.14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Пунктом 164.1 ст.164 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пп.164.1.3 п.164.1 ст.164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Разом з тим, Законом України від 09.04.2015 №321-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» (далі - Закон №321-VІІІ), який набрав чинності з 07.05.2015, було внесено зміни до Податкового кодексу України.

Так, згідно зі ст. 3 розділу І Закону №321-VІІІ підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено п.8 : «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року».

Отже, порушення вимог підпункту «д» пп.164.2.17 п.164.2. ст.164 ПК України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу в сумі, більшій за граничну суму.

Гранична сума визначається шляхом встановлення різниці між сумою боргу за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та сумою боргу за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014р.

Так, з матеріалів справи вбачається, що станом на 01.01.2014р. за позивачем числилась заборгованість за договором про внесення змін №3 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070240П від 03.04.2007р. в сумі 20063,53 доларів США. Операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті здійснювалися після 01.01.2015р.

Згідно з заявою про сплату заборгованості щодо умов Опції 50-50 з частковим анулюванням та квитанцією від 02.12.2015 р. №FJB160, позивачем було здійснено погашення кредитної заборгованості за договором про внесення змін №3 від 02.12.2015р. до договору надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070240П від 03.04.2007р. в загальній сумі 10032 доларів США еквівалентом у гривнях - 239178,56.

Разом з тим, в вищевказаній заяві позивач просить здійснити анулювання (прощення) заборгованості за договором про внесення змін №3 від 02.12.2015р. до договору надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070240П від 03.04.2007р. в загальній сумі 10031,52 доларів США.

Згідно офіційного Інтернет представництва Національного банку України, офіційний курс НБУ станом на 01.01.2014р. складав 7,9930грн. за 1 долар США; станом на 02.12.2015 року складав 23,841563грн. за 1 долар США.

Відповідно до додатку №3 до договору про внесення змін №3 від 02.12.2015 р. до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф070240П від 03.04.2007р. та заяви про сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням основна сума боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню складає 239167,12 грн. (10031,52 доларів США*23,841563 грн.=239167,12 грн.).

Сума цього ж боргу, визначена за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014р. становить 80181,94 грн. (10031,52 доларів США*7,9930 грн.=80181,94 грн.)

Отже, різниця між сумою боргу за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти, а саме на 02.12.2015 р. в сумі 239167,12 грн. та сумою за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 р. в сумі 80181,94 грн. становить 158985,15 грн. (239167,12 грн. - 80181,94 грн.=158985,18 грн.), яка згідно п.8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Згідно зазначеного, сума, яка мала бути включена позивачем до загального річного оподаткованого доходу у вигляді додаткового блага та яка мала бути зазначена в податковій декларації про майновий стан і доходи становить 80181,94грн. (239167,12грн. - 158985,18грн. = 80181,94грн.).

Отже, ОСОБА_1 порушено вимоги п.п. «д» пп.164.2.17. п.164.2. ст.164 ПК України, оскільки сума прощеного (анульованого) кредитором боргу більша за граничну суму, яка згідно п.8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Проте, податковим органом невірно визначено суму об`єкту оподаткування, а саме без врахування п.8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, тобто без віднімання від суми прощеного за кредитом боргу суми, яка не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Пунктом 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Таким чином, сума податку на доходи фізичних осіб, що мала бути обрахована податковим органом та сплачена позивачем визначається наступним чином: десятикратний розмір мінімальної заробітної плати у 2015 році становив 12180,00 грн. (1218грн.*10=12180грн.). Податок на доходи до зазначеної суми обраховується за ставкою 15% та складає 1827грн.(12180грн.*15%=1827грн.). Податок на доходи, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати обраховується за ставкою 20% та становить 13600,39грн.((80181,94грн.-12180грн.) *20%=13 600,39грн.) Загальна сума податку мала бути обрахована та сплачена позивачем у розмірі 15427,39грн. (13600,39 грн. +1827,00 грн.=15427,39грн.).

Таким чином, змінюється розмір штрафної санкції за податком на доходи фізичних осіб (3856,85грн., замість, зазначеної в розрахунку штрафної санкції - 10270,91грн.)

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 12.10.2016р. є протиправним в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 24976,25грн. (за податковим зобов`язанням) та 6414,06грн. (за штрафною санкцією).

Відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з п.п.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Підпунктом 1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України встановлена ставка військового збору в розмірі 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Підпунктом 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України передбачено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою).

Так, розмір військового збору складає 1202,73грн. (80181,94грн. *1,5%=1202,73грн.).

Таким чином, змінюється розмір штрафної санкції за військовим збором (300,68грн., замість, зазначеної в розрахунку штрафної санкції - 894,59грн.)

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 12.10.2016 року є протиправним в частині збільшення грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» на суму 2375,64грн.(за податковим зобов`язанням) та 593,91грн. (за штрафною санкцією).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.12.2018р. (справа № 821/2105/16)

На підставі викладеного, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.