Справа № 420/5407/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5407/19
У Х В А Л А

20 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: Ковальчук О.М. - за ордером

від відповідача: Ярошенко Г.Ю. - за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру Одеської області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса вул. Канатна 83) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням від 06 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано лист (відмову) Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) №К-7182/0-4194/0/37-19 від 23 липня 2019 року «Про надання відповіді».

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області(, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) розглянути клопотання від 20.06.2019 року (вхід. №К-7182/1036-19 від 24.06.2019 року) ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в порядку та у спосіб, передбачений статтею 118 Земельного кодексу України та Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року №333.

В іншій частині позовних вимог, - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, 13-й поверх) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

На судовому засіданні 06 листопада 2019 року позивач заявив клопотання, що протягом п`яти днів надасть заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

До суду 11 листопада 2019 року (вхід. 41919/19) від представника позивача надійшла заява, в якій представник позивача просив стягнути судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу по даній справі з відповідача на користь позивача.

На підтвердження понесених судових витрат представником позивача надано акт прийому-передачі юридичних послуг клієнту ОСОБА_1 від 06.11.2019 року, прибутковий касовий ордер від 06.11.2019 року та опис юридичних послуг клієнту ОСОБА_1 від 06.11.2019 року.

Зазначену заяву призначено до судового розгляду на 20 листопада 2019 року на 15 годину 30 хвилин.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав зазначену заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні проти задоволення заяви позивача заперечував та просив у задоволенні заяви відмовити повністю.

Вислухавши думку представників учасників справи, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Так, суд встановив, що до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу представником позивача додано Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №1/29 від 19.06.2019 року - акт прийому-передачі юридичних послуг адвокатом Ковальчук О.М. клієнту ОСОБА_1 від 06.11.2019 року, прибутковий касовий ордер на суму 10 000 грн. та опис юридичних послуг адвокатом Ковальчуком О.М. клієнту ОСОБА_1. від 06.11.2019 року.

Частиною 3 ст.134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, приписами ч.3 ст.134 КАС України чітко визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ч.3 ст.134 КАС України, представником позивача не надано до суду Договору про надання правової допомоги №1/29 від 19.06.2019 року, на який міститься посилання у Додатку №1 до цього Договору, опису юридичних послуг та прибутковому касовому ордері.

Представник відповідача, у свою чергу, заперечував проти задоволення заяви саме з підстав відсутності договору про надання правової допомоги.

Згідно із ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно д ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, суд вважає, що на підтвердження витрат на правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ст.28 Правил адвокатської етики, схвалених Установчим З`їздом адвокатів України від 17.11.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Проте, представником позивача не надано суду договору про надання правової допомоги, яким передбачено розмір гонорару та порядок проведення розрахунків з клієнтом, та у судовому засіданні представник позивача зазначив, що їм надано достатньо документів на підтвердження понесених витрат і за відсутністю такого договору у матеріалах справи.

Між тим, суд вважає, що така думка представника позивача є помилковою, адже, за відсутністю договору №1/29 від 19.06.2019 року у суду відсутня можливість встановити виконання умов цього Договору адвокатом.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

У свою чергу, позивачем не доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 134 КАС України та вище приведені висновки суду, суд доходить висновку, що позивачем не надані достатні докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, а тому відсутні правові підстави для стягнення таких витрат.

Враховуючи вищевикладене, підстави для ухвалення додаткового судового рішення у справі відсутні, тому заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі задоволенню не належить.

Відповідно до ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 132,139, 243,252, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру Одеської області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса вул. Канатна 83) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний « 25» листопада 2019 року.

Суддя: Л.Р. Юхтенко