Справа № 480/4219/19
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2019 р. Справа № 480/4219/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Діски А.Б.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
представника позивача - Маківського О. В.,
представника відповідача - Савченко С. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4219/19 за позовом Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та необґрунтованими, оскільки камеральна перевірка є особливим видом податкових перевірок, що проводиться безпосередньо за місцем знаходження контролюючого органу, під час якої дозволено досліджувати чітко визначені питання та користуватись при цьому лише даними податкової звітності, системи електронного адміністрування податку на додану вартість, а також Єдиного реєстру акцизних накладних та системи електронного адміністрування реалізації пального. Натомість, при перевірці використовувались дані ITC «Податковий блок» - Облік платежів» - ІКПП «ДП «Сумський облавтодор» за 2017 рік щодо нарахування податкового зобов`язання та сплати (платіжні доручення на сплату податкового боргу), податкові декларації з ПДВ за грудень 2016 р. та березень 2017 р., уточнюючий розрахунок за грудень 2016 р. На думку позивача, податковий орган, під час здійснення камеральної перевірки, вийшов за межі наданих йому повноважень, здійснивши перевірку своєчасності сплати грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням з порушенням порядку, визначеного Податковим кодексом України, а саме, проведення перевірки на основі даних, які не дозволено використовувати під час такого заходу податкового контролю. Саме тому результати проведеної перевірки не можна вважати допустимим доказом порушення податкового законодавства позивачем.
Також позивач стверджує, що не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість, кошти па рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Таким чином, дії контролюючого органу по зарахуванню коштів з СЕА ПДВ для сплати податкового боргу є такими, що не відповідають ст. 19 Конституції України, підтвердження чого є також сформована практика Верховного суду. У зв`язку з цим суб`єкт владних повноважень, нараховуючи штраф за порушення строків сплати податкових зобов`язань з ПДВ по декларації за березень 2017 р., якого не відбулося, діяв протиправно та невірно розрахував кількість днів затримки сплати податкового зобов`язання за декларацією з ПДВ за грудень 2016 р. та уточнюючому розрахунку за грудень 2016 р. Тому розрахунок штрафної санкції є безпідставним та необґрунтованим, то виключає правомірність застосування штрафної санкції.
Ухвалою суду від 22.10.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 19.11.2019.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у їх задоволенні.
Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічні норми містить і п.203.2. ст..203 Розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зокрема, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.
Пунктом 57.3. ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 109.1 ст.109 Податкового кодексу України встановлено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
В свою чергу положення ст. 126 Податкового кодексу України передбачають відповідальність, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом.
Під час судового розгляду судом встановлено, що вказане порушення з боку позивача дійсно мало місце, цей факт не заперечує і сам позивач.
Відтак суд вважає, що позивач допустив податкове правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 126 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасну сплату до бюджету податкового зобов`язання з податку на додану вартість.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Отже розмір штрафних санкцій, передбачених зазначеною нормою залежить від терміну прострочення сплати грошового зобов`язання, який можливо порахувати від дати фактичного погашення податкового боргу.
Зазначені дії контролюючого органу безпосередньо вплинули на розрахунок днів на які позивач затримав сплату грошового зобов`язання, відтак вплинули і на розмір штрафу за спірним податковим повідомленням-рішенням.
Варто зазначити, що постановою Верховного суду від 10.09.2019 по справі №1840/3549/18 позовні вимоги ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" було задоволено, визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Сумській області щодо зарахування коштів з рахунку позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість для погашення заборгованості по штрафним (фінансовим) санкціям, пені та уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зобов`язано відновити становище, яке існувало до вчинення зазначених протиправних дій (а.с. 33-36).
У ході розгляду справи було встановлено, що упродовж 2015-2018 років контролюючим органом зараховано 11 297 268,51 грн. в Системі електронного адміністрування Податку на додану вартість (далі - СЕА ПДВ) позивача в рахунок погашення податкового боргу по сплаті штрафних (фінансових) санкцій, пені та уточнюючих розрахунків за рахунок коштів, що були зараховані платником податків на електронний рахунок в СЕА ПДВ. Вказані кошти списано відповідачем з рахунків позивача за податковими повідомленнями-рішеннями в рахунок податкового боргу, що виник у позивача впродовж 2015-2018 років, зокрема штрафу за податковими повідомленнями-рішеннями.
У вказаній постанові Верховний суд вказав, що спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, у тому числі, з рахунків у СЕА ПДВ, є норма абзацу першого пункту 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Аналіз наведених норм в їх системному зв`язку дає підстави зробити такий висновок щодо правового регулювання погашення податкового боргу з ПДВ за рахунок коштів у СЕА цього податку: у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.
Відповідно до ч. 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи, що постановою Верховного суду від 10.09.2019 по справі №1840/3549/18 визнано протиправними дії ГУ ДФС у Сумській області щодо зарахування коштів з рахунку ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" у системі електронного адміністрування ПДВ для погашення заборгованості по штрафним (фінансовим) санкціям, пені та уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з ПДВ, а судом у даній справі встановлено, що вказані дії податкового органу безпосередньо вплинули на розрахунок штрафу в спірному податковому повідомленнірішенні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.11.2019 року.

Суддя А.Б. Діска