Справа № 196/759/19
Суддя: Гудим О. М.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/759/19
№ провадження 2-а/196/11/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області, як адміністративний суд, у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

за участі секретаря - Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Синельніковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лісіна Євгенія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №116851 від 04.06.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора Синельніковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лісіна Євгенія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №116851 від 04.06.2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 04 червня 2019 року він, рухаючись на автомобілі ВАЗ 2106 по автодорозі Харків-Сімферополь, поза межами населених пунктів вирішив зупинитись, щоб протерти лобове скло. Побачивши місце зупинки у вигляді карману, впевнившись у відсутності будь-яких заборон на зупинку, він здійснив зупинку транспортного засобу. В цей час до нього під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшли двоє поліцейських. Як пізніше він дізнався, це були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які почали натякати вирішити його проблему, тобто зупинку його автомобіля на зупинці маршрутних транспортних засобів без складання протоколу. Це відбувалось близько 40 хвилин. Проте на вказане він не погодився, пояснивши, що правил дорожнього руху він не порушував та чітко їм показав, що будь-яких дорожніх знаків, що забороняють зупинку, не має. Знаку, що це місце для зупинки громадського транспорту, також не має. Більш того, назвати це місце для зупинки маршрутних транспортних засобів неможливо, оскільки воно більш схоже на смітник, а не на об`єкт дорожнього сервісу - спеціально облаштованого місця для зупинки маршрутних транспортних засобів (ст.1 ЗУ "Про автомобільні дороги"). Жодний маршрутний транспортний засіб за весь час його спілкування з поліцейськими та складання постанови про адміністративне стягнення так і не зупинився.

Проте, 04 червня 2019 року інспектором Синельніковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лісіним Є.А. у його відношенні було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №116851, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Як зазначено в постанові, він здійснив зупинку, стоянку транспортного засобу на відстані ближче 30 метрів від посадочного майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9 е) Правил дорожнього руху.

Вважає, що застосоване до нього постановою інспектора стягнення у вигляді штрафу є незаконним та необгрунтованим, а сама постанова підлягає скасуванню. Крім того, у поясненнях до постанови він вказав про свою незгоду із зазначеним у ній.

Так, відповідно до п. 15.9 е) Правил дорожнього руху, зупинка забороняється: ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 метрів від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Проте, інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення. Сам дорожній знак зупинки відсутній, будь-яких вимірів відстані інспектор не проводив та не міг проводити за відсутності будь-яких знаків зупинки, заборони зупинки чи інших повідомлень про наявність посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів та без жодних свідків. Фотозйомка (відеозапис) про порушення правил зупинки інспектором йому для ознайомлення не надавалась, про її проведення в постанові не зазначено, незважаючи на те, що він оспорював складання постанови і адміністративне стягнення, в порушення вимог ч.5 ст.258 КУпАП інспектором протокол про адміністративне правопорушення не складався. Фактично інспектор позбавив його права скористатись правом на юридичну допомогу, його клопотання про розгляд справи за участю адвоката до уваги прийнято не було. Таким чином, було складено незаконну постанову, факти в якій не відповідають дійсності.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст. 160-161, 286 КАС України, ч.1 ст.122, ст.ст. 283, 287, 288, 289, 293 КУпАП, прохає суд:

- скасувати постанову серії ДПО18 №116851 від 04.06.2019 року інспектора Синельніковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лісіна Є.А. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження в справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Відповідач інспектор Синельніковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лісін Є.А. у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає повністю. Вважає його незаконним та необгрунтованим. На його переконання позивач не надає жодних підтверджень (доказів) протиправності його дій під час оформлення матеріалів справи відносно нього та її розгляду.

Вказує, що 04.06.2019 року він спільно з інспектором СП Синельниківського ВП ОСОБА_4 . ОСОБА_5 . ніс службу відповідно до затвердженої дислокації несення служби на а/д М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта. В цей час позивач, будучи водієм автомобіля ВАЗ-2106 н.з. НОМЕР_1 , скоїв порушення вимог п. 15.9 е) ПДР, а саме здійснив зупинку - стоянку в заїзній кишені посадового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, який розташований на ділянці км 236 а/д М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, за що передбачена відповідальність частиною 1 ст.122 КУпАП. Після роз`яснення позивачу суті скоєного ним правопорушення, відповідно до вимог статей 222 та 276 КУпАП, ним було прийнято рішення про розгляд вказаного адмінматеріалу на місці вчинення правопорушення.

Посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача розпочато та проведено відповідно до вимог статей 278-280 КУпАП. При цьому, ним відповідно до положень ст. 251 КУпАП було враховано фактичні дані, отримані під час патрулювання, а саме фотофіксація вказаного правопорушення, усні пояснення гр. ОСОБА_1 , який повідомив, що навмисно здійснив зупинку транспортного засобу в заїзній кишені посадового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів для очищення лобового скла автомобіля, незважаючи на те, що перед посадовим майданчиком на відстані близько 20 метрів був безпечний з`їзд на узбіччя другорядної дороги. Інших доказів під час розгляду справи не виявлено, у тому числі клопотання або заперечення від позивача йому не надходили.

Крім того вважає, що посилання позивача на фактичну відсутність доказів скоєного ним правопорушення безпідставні, так як згідно з вимогами законодавства доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За результатами розгляду адміністративної справи ним у відношенні позивача згідно положень ст.ст. 283-285 КУпАП було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №116851 від 04.06.2019 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Винесену постанову було негайно на місці розгляду справи оголошено правопорушнику (позивачу) та вручено йому її копію, незважаючи на те, що ставити свій особистий підпис про її отримання гр. ОСОБА_1 відмовився. Позивач не оскаржував винесену ним постанову у вищестоящий орган.

Вважає, що винесена ним постанова є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову гр. ОСОБА_1 до нього прохає відмовити.

Позивач ОСОБА_1 у відповіді на відзив відповідача, вважає, що інспектор не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог та викладених ним обставин у позовній заяві. Зупинку транспортного засобу він здійснив вимушено через залиття брудом лобового скла автомобіля, продовження руху було неможливе, а тому він, не глушивши двигун автомобіля і ввімкнувши аварійну сигналізацію зупинився, щоб протерти скло, але його пояснення до уваги інспектором прийняті не були. Крім того, він виклав свою позицію в самій постанові, зазначивши в ній "не згідний", будь-яких інших письмових пояснень від нього не вимагались, а надані ним пояснення, клопотання інспектором до уваги не брались. А коли він 40 хвилин намагався пояснити причину зупинки, а потім зробив зауваження щодо порушення правил дорожнього руху самими інспекторами, зазначивши, що їх автомобіль зупинений на проїзній частині дороги без ввімкнених проблискових маячків та заважає руху транспортних засобів, то відповідач відразу почав складати постанову про адмінправопорушення, розглядати справу. В порушення вимог ст.ст. 276, 278 КУпАП його клопотання про розгляд справи за місцем проживання розглянуто не було. В порушення вимог ст.279 КУпАП його права та обов`язки йому не роз`яснювались, що позбавило його можливості скористатись правом на юридичну допомогу; обставини, які інспектор зобов`язаний з`ясувати відповідно до ст.280 КУпАП для правильного вирішення справи розгляду не підлягали. Сама постанова складена з порушенням ст.ст. 283-284 КУпАП, у ній не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення ним адмінправопорушення, та не зазначені мотиви відхилення наданих ним доказів, доводів. Додані до заперечення фото йому взагалі для ознайомлення не надавались, про проведення фотозйомки йому не повідомлялось.

Крім того постанова, що йому вручена, написана під копірку, яку взагалі неможливо прочитати та розібрати, хто її склав, не містить підтвердження про ознайомлення з правами та обов`язками правопорушника та не містить саме які докази додаються до постанови, в тому числі фото, технічний засіб, яким здійснено фото, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. Сама постанова, складена відповідачем, не являється доказом у даній справі. Працівник патрульної поліції не мав права притягувати його до адмінвідповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Все вищезазначене, на його переконання вказує, що відповідач діяв неправомірно, тому позов підлягає задоволенню, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності - скасуванню, а справа - закриттю.

Відповідач інспектор Синельніковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лісін Є.А. у своїх запереченнях на відповідь позивача на відзив прохав суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки ним у відношенні позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №116851 від 04.06.2019 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. правомірно та відповідно до вимог КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Криворучко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, пояснивши, що правила ПДР України позивач не порушував, а тому постанова поліцейського підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Інспектор Синельніковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лісін Є.А. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи до суду не надіслав.

Суд, заслухавши думку позивача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, 04 червня 2019 року інспектором Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Лісіним Є.А. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., відповідно до якої ОСОБА_1 , 04 червня 2019 року, близько 16 год. 20 хв., керуючи автомобілем ВАЗ-2106 д.н.з. НОМЕР_1 , в Синельниківському районі на ділянці км 236 а/д М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, здійснив зупинку-стоянку в заїзній кишені посадового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.15.9 "е" Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п.1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч.1 ст.122 КУпАП є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.15.9 "е" Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР) встановлено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2 і 3 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.ч.1, 2, 3 ст.122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу III зазначеної Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 2, 3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1, 2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року, 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесені зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст.ст.122, 126 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Отже, провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме: фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, в даному випадку інспектором патрульної поліції порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення в скороченому провадженні, зокрема проведення фіксації накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення не було здійснено. Доказів роз`яснення правопорушнику прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП суду не надано.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні позивач, рухаючись на ділянці км 236 а/д М-18 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, здійснив вимушену зупинку у зв`язку із забрудненням лобового скла автомобіля, включивши аварійну сигналізацію, та пересвідчився у відсутності створення будь-кому перешкод у русі. Таким чином, позивач вважає, що в його діях не було умислу на вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, до справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини правопорушника, тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами, не надано пояснення свідків, які могли бути очевидцями вчинення правопорушення. Зазначені в оскаржуваній постанові докази, а саме фотокартки, які в подальшому були долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву, не можуть бути розцінені судом як належні докази, на яких може ґрунтуватися беззаперечний висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, суд позбавлений можливості встановити факт вчинення або невчинення позивачем вказаного порушення, оскільки в даному випадку наявні лише доводи позивача, що ним не вчинено порушення ПДР України, та доводи відповідача про зворотнє.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Отже, оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому підлягає скасуванню як незаконна.

Суд також звертає увагу, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення поліцейський, в порушення вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП, не з`ясував характер вчиненого діяння, дані про особу ОСОБА_1 , його майновий стан, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, що є самостійною підставою для скасування постанови.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова серії ДПО18 № 116851 від 04.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, задовольнивши таким чином позовні вимоги повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне постанову скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8-10, 241-246, 250, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Розділу VІІ КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Синельніковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лісіна Євгенія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №116851 від 04.06.2019 року, задовольнити.

Постанову інспектора СП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Лісіна Євгенія Анатолійовича серії ДПО18 №116851 від 04 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, та провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча О.М. ГУДИМ