Справа № 160/1681/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року Справа № 160/1681/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Дудко Ю.С.
представника відповідача -1 - Ноздріна М.М.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у м.Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом опікуна - ОСОБА_1 в інтересах дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганець, голови виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни про визнання дій (бездіяльності) неправомірними та стягнення моральної шкоди,-
20.02.2019 Опікун ОСОБА_1 в інтересах дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганець, голови виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни, в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:
- визнати дії (бездіяльність) виконавчого комітету Марганецької міської ради, Дніпропетровської області, міського голови м. Марганець, голови Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни, яка виразилась у постійній відмові перевізниками, які здійснюють перевезення автобусними маршрутами у м. Марганець, у пільговому проїзді ОСОБА_1 , дітям - сиротам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у відсутності контролю за дотриманням перевізниками вимог чинного законодавства щодо пільгового перевезення пасажирів автобусними маршрутами у м. Марганець, у не вирішенні питання безоплатного проїзду протягом 2014-2017 років - дискримінаційними систематично - неправомірними;
- стягнути з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області міського голови м. Марганця, голови виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни солідарно на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень;
- стягнути з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця, голови виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни солідарно на користь ОСОБА_2 в особі опікуна ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень;
- стягнути з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця, голови виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни солідарно на користь ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що протягом 2014-2017 років позивачу, які інваліду праці ІІ групи та його онукам, опікуном яких він є, постійно, навмисно відмовляють у пільговому перевезенні. При цьому перевізники ображають нецензурною лайкою, вчиняють напади, б`ють, штовхають, принижують честь і гідність як громадян, виганяють з громадського транспорту. Позивач був змушений звертатись за захистом своїх порушених прав в поліцію, виконком, до голови міста Марганець, голови виконкому - Жадько Олени Анатоліївни , в суд. Однак, відповідачі грубо порушують права позивача та його онуків, опікуном яких він є, а тому він звернувся з даною позовною заявою до суду для захисту порушених прав та законних інтересів.
25.02.2019 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов опікуна - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було залишено без руху із встановлений строком для його усунення.
20.03.2019 до суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 25.02.2019.
22.03.2019 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/1681/19 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
19.04.2019 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання Опікуна - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі № 160/1681/19 відмовлено.
16.09.2019 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було поновлено провадження у справі №160/1681/19.
У судовому засіданні 12.11.2019 позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.
У судовому засіданні представник відповідача-1 проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні повністю. Представник відповідача - 2 у судове засіданні 12.11.2019 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, оригінал якого міститься в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи трудового каліцтва з 01.08.1977 довічно, що підтверджується довідкою ЛТЕ серії ВТЄ-29 №009390.
Відповідно до рішення Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 10.09.2014 №325 «Про встановлення опіки над дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » вирішено встановити опіку над дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити гр. ОСОБА_1 його опікуном.
Відповідно до рішення Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 10.09.2014 №327 «Про встановлення опіки над дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » вирішено встановити опіку над дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити гр. ОСОБА_1 його опікуном.
У своїй позовні заяві позивач зазначив, що його, та дітей-сиріт, опікунами яких він є, постійно ображають перевізники та відмовляють у безоплатному перевезенні.
Позивач зазначив, що він неодноразово звертався за захистом своїх порушених прав в поліцію, виконком, до голови міста Марганець, голови виконкому Жадько Олени Анатоліївни, суди. Однак, відповідачі грубо порушують права позивача, як інваліда праці ІІ групи та дітей-сиріт, опікуном яких він є.
Також, у рішенні Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2018 у справі №180/536/17 суд дійшов висновку, що відсутність контролю за автоперевізниками з боку виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області призвело до систематичного, протягом 2014-2016 років, порушення права пільгових категорій громадян, зокрема, ОСОБА_1 , як особи, що має інвалідність, та дітей-сиріт ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на безкоштовний проїзд. В діях виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області суд вбачив дискримінації у формі прямої дискримінації та утиску.
Відповідно до постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2016 у справі №180/3480/15-а судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до міського голови м.Марганець Дніпропетровської області із заявами про відмову йому та його підопічним у пільговому проїзді на міських автобусних маршрутах загального користування, і відповідно до Закону України «Про звернення громадян» отримував відповіді, в яких зазначалося про те, що з метою забезпечення якісного надання транспортних послуг мешканцям міста Марганця, недопущення порушень чинного законодавства України у транспортній сфері та на виконання чисельних звернень громадян міста щодо незаконної відмови перевізниками у перевезенні громадян пільгових категорій на міських маршрутах загального користування виконавчим комітетом Марганецької міської ради направлено листа Криворізькому прокурору з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері стосовно здійснення прокурорської перевірки щодо законності перевезення пасажирів автомобільним транспортом перевізниками, які продовжують порушувати умови пасажирських перевезень. Також відповідного листа направлено начальнику управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області. Відповіді датовані жовтнем 2014 року, 17.11.2014 року, 02.07.2015 року, 28.12.2015 року, 30.12.2015 року.
Згідно листа виконкому Марганецької міської ради від 14.06.2016 року №15/20-1320, на звернення виконавчого комітету до Управління Укртрансінспекції відповіді по заходах реагування не отримано.
Тобто, виконком Марганецької міської ради Дніпропетровської області протягом 2014-2016 років не організував належно перевезень пасажирів пільгової категорії на автобусних маршрутах загального користування в м.Марганець Дніпропетровської області, хоча отримував чисельні звернення з цього приводу від мешканців міста, і не забезпечив контроль за дотриманням перевізниками в м.Марганець законодавства у сфері автомобільного транспорту, чим порушив ст. ст. 6, 7 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Вказана обставина представником виконкому Марганецької міської ради в судовому засіданні не спростована.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначені засади діяльності автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах.
Так, атомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.41 Закону № 2344-ІП пасажир зобов`язаний: мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, а за наявності права пільгового проїзду -відповідне посвідчення.
Частиною 2 статті 42 Закону визначено, що договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в
Згідно підпункту 10 пункту 145 Правил надання послуг пасажирського автомобільного' Транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 року № 176 (далі - Правила № 176), перевізник зобов`язаний: здійснювати перевезення пасажирів з квитками і пасажирів, яким згідно із законодавством надано пільги щодо плати за проїзд.
Відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» від 21.03.1991 року № 875-ХІІ з наступними змінами та доповненнями інваліди І та II групи мають право на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі). Пільгове перевезення інвалідів здійснюють усі підприємства транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування відповідно до Закону України «Про транспорт». Звуження змісту та обсягу права осіб з інвалідністю на пільговий проїзд транспортом не допускається.
Статтею 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є інвалідом II групи трудового каліцтва з 01.08.1977 року довічно, що підтверджується довідкою ЛТЕ Серії ВТЭ-29 № 009390, а тому відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» має право на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті.
Крім того, ОСОБА_1 є опікуном дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_2 , 2003 року народження, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради від 10.09.2014 року № 327 та ОСОБА_3 , 2009 року народження, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради від 10.09.2014 року № 326.
Так, ОСОБА_2 , 2003 року народження, має право на безоплатний проїзд, гарантоване постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 1994 року № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт, і дітей,» які залишились без піклування батьків» (єдиний квиток № 3234).
ОСОБА_3 , 2009 року народження, мав право на безоплатний проїзд за віком.
Під час судового розгляду справи судом не встановлено, а відповідачами не доведено повне та своєчасне виконання ними своїх завдань та функцій щодо належної організації пільгового перевезення пасажирів в м. Марганець та контролю за виконанням законодавства про автомобільний транспорт та захист прав споживачів. Також, не спростовано факти відмови позивачам у безоплатному проїзді на автобусних маршрутах загального користування в м. Марганець.
У судовому засіданні 12.11.2019 представник Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області зазначив, що за заявами пільгових категорій осіб, всім категоріям здійснювалось нарахування пільг у готівковій формі на банківську картку.
Однак, суд звертає увагу, що доказів на підтвердження вищевказаного в матеріалах справи немає та представником відповідача-1 до суду не надано, а отже, вказана обставина у судовому засіданні не доведена.
Отже, відповідачами не надано до суду належних та допустимих доказів вчинення ними дій щодо прийняття рішень, які вони зобов`язані були і могли вчинити або прийняти відповідно до частини своїх повноважень і компетенції кожен щодо реалізації конституційних прав та осіб, віднесених до інвалідів ІІ групи та дітей, які залишились без батьківського піклування, а саме позивачів, протягом 2014-2017 років щодо повного забезпечення гарантованих державою пільг на безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту в місті Марганець Дніпропетровської області.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладені обставини справи суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 в частині вимог про визнання бездіяльності виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганець, голови Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області Жадько Олени Анатоліївни, яка виразилась у постійній відмові перевізниками, які здійснюють перевезення автобусними маршрутами у м. Марганець, у пільговому проїзді ОСОБА_1 , дітям - сиротам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у відсутності контролю за дотриманням перевізниками вимог чинного законодавства щодо пільгового перевезення пасажирів автобусними маршрутами у м. Марганець, у не вирішенні питання безоплатного проїзду протягом 2014-2017 років - дискримінаційними систематично - неправомірними.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
В судовому засіданні судом було встановлено, що неправомірною бездіяльністю відповідачів позивачам були спричинені матеріальні збитки, та як наслідок цього - стрес, втрата душевного спокою, переживання через необхідність додаткової організації життя малолітніх дітей-сиріт, які знаходяться під його опікою, ступінь зниження престижу, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Але, разом з тим, заявлені суми моральної шкоди суд вважає завищеною.
Згідно статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Враховуючі наведені положення закону, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м.Марганець, голови виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни
солідарно в рахунок відшкодування моральної шкоди по 5 000 гривень на користь опікуна - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати дії (бездіяльність) виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганець, голови Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни, яка виразилась у постійній відмові перевізниками, які здійснюють перевезення автобусними маршрутами у м. Марганець, у пільговому проїзді ОСОБА_1 , дітям - сиротам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у відсутності контролю за дотриманням перевізниками вимог чинного законодавства щодо пільгового перевезення пасажирів автобусними маршрутами у м. Марганець, у не вирішенні питання безоплатного проїзду протягом 2014-2017 років - дискримінаційними систематично - неправомірними.
Стягнути з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця, голови виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни солідарно на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000 (п`ять тисяч гривень, 00 коп.) гривень.
Стягнути з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця, голови виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни солідарно на користь ОСОБА_2 в особі опікуна ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000 (п`ять тисяч гривень, 00 коп.) гривень.
Стягнути з виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, міського голови м. Марганця, голови виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - Жадько Олени Анатоліївни солідарно на користь ОСОБА_3 в особі опікуна ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5 000 (п`ять тисяч гривень, 00 коп.) гривень.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 листопада 2019 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко