Справа № 160/3597/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/3597/19
(суддя Дєєв М.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі № 160/3597/19 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 квітня 2019 року звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк», згідно з яким просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ БАНК», яка полягає у не включенні банківських рахунків ОСОБА_1 , № НОМЕР_1 , відкритого за договором № R4118/14763D/DР00 від 07.11.2018 року, та №НОМЕР_2 відкритого згідно угоди № №R1118/14738R/DР00 від 06.11.2018 року до Переліку рахунків вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «ВТБ БАНК» внести доповнення та включити банківські рахунки ОСОБА_1, № НОМЕР_1 , відкритого за договором № R4118/14763D/DР00 від 07.11.2018 року, та №НОМЕР_2 відкритого згідно угоди № №R1118/14738R/DР00 від 06.11.2018 року до Переліку рахунків вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Позов обґрунтовано тим, що бездіяльність відповідача щодо не включення його до переліку вкладників АТ «ВТБ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року позов задоволено.

Суд, визнав протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» Шевченка Олександра Володимировича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Акціонерного товариства «ВТБ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язав Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» Шевченка Олександра Володимировича включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Акціонерному товаристві «ВТБ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Рішення суду мотивовано тим, що операція з перерахування коштів ТОВ «ДАТА С» на рахунок позивача не належить до правочинів, передбачених частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обов`язок та право щодо перевірки яких на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті покладено на/надано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а отже у відповідача були відсутні правові підстави для перевірки та визнання нікчемним вказаного правочину. При цьому, повернення ТОВ «ДАТА С» коштів на поточний рахунок позивача у АТ «ВТБ БАНК» було здійснено 06.11.2018 року, а тому зазначені кошти на момент прийняття рішення Правління НБУ № 764-рш/БТ від 13.11.2018 року «Про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» до категорії проблемних» перебували на поточному рахунку позивача в АТ «ВТБ БАНК».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що в даному випадку фактично штучно утворено умови для збільшення розміру відшкодування за рахунок укладення угод з фізичними особами, оскільки кошти були зараховані позивачу від ТОВ «ДАТА С» з метою отримання останнім відшкодування коштів за рахунок Фонду, що в результаті було спрямовано на збільшення видатків ФГВФО та є безумовною перевагою для ТОВ «ДАТА С».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 06.11.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «ВТБ Банк» було укладено договір №R1118/14738R/DP00 та відкрито рахунок № НОМЕР_2 (а.с.13).

01.06.2017 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДАТА С» (позичальник) було укладено договір позики №010617 (а.с.58).

Відповідно до умов укладеного договору позивач передає у власність позичальнику власні грошові кошти в розмірі, порядку та на строк передбаченими цим договором, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАТА С» зобов`язується повернути кошти позивачу в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

06.11.2018 року з рахунку ТОВ «ДАТА С» на рахунок позивача № НОМЕР_2 було перераховано кошти в розмірі 200 000,00 грн., з призначенням платежу «повернення фінансової допомоги згідно з договором №010617 від 01.06.2017 року» (а.с.59).

Рішенням Правління НБУ №764-рш/БТ від 13.11.2018 «Про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» до категорії проблемних» АТ «ВТБ БАНК» було віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів.

Судом першої інстанції встановлено, та не оспорюються сторонами у справі, що на підставі рішення Правління Національного банку України 27 листопада 2018 року №796-рш/БТ «Про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 листопада 2018 року № 3180 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ВТБ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з цим рішенням розпочато процедуру виведення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 28 листопада 2018 року до 27 грудня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «ВТБ БАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» начальнику відділу аналізу фінансового стану банків департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Фонду Заболотній Юлії Юріївні строком до 27 грудня 2018 року включно.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 18.12.2018 № 849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 18.12.2018 прийнято рішення №3392 «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ БАНК» з 19.12.2018 по 18.12.2020 включно та призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ВТБ БАНК» визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Шевченка Олександра Володимировича.

15.01.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про визнання вимог кредитора (а.с.18). На вказану заяву позивачем відповіді отримано не було.

Не включення банківських рахунків позивача до переліку рахунків вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (Закон №4452-VI).

У п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вкладник фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема:

- перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

- перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

В силу вимог ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Аналіз зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства свідчить, що для отримання відшкодування фізичною особою за рахунок Фонду має бути дотримана обов`язкова умова: особа має бути вкладником та повинна мати вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

У постанові від 04.07.2018 (справа №826/1476/15) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розглядаючи спір про визнання протиправними дій чи рішень Фонду щодо відмови у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, адміністративні суди з урахуванням конкретних обставин справи повинні перевірити обґрунтованість такої відмови.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, дослідженню підлягають доводи Фонду чи його уповноваженої особи, які підтверджують наявність обставин, що свідчать про нікчемність правочинів та, як наслідок, унеможливлюють включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

З матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2018 року на банківський рахунок позивача № НОМЕР_2 було зараховано грошові кошти в сумі 200000 грн, які надійшли від ТОВ «ДАТА С» (а.с.38).

Станом на 18.12.2018, тобто на час виведення АТ «ВТБ БАНК» з ринку, залишок коштів на рахунку № НОМЕР_2 становив 200000 грн.

До запровадження у АТ «ВТБ БАНК» на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.11.2018 року № 3180 тимчасової адміністрації у позивача був відкритий в АТ «ВТБ» банківський рахунок № НОМЕР_2 .

Уповноважена особа Фонду не включила позивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду у зв`язку з тим, що транзакції, здійснені на розрахунковий рахунок позивача (перерахування коштів на суму 200000 грн) є нікчемними. Підставою нікчемності у відзиві на позовну заяву зазначено одержання коштів внаслідок «поворотної фінансової допомоги грошових коштів з рахунку ТОВ «ДАТА С», в той час як згідно з відомостями про ТОВ «ДАТА С», що містяться в ЄДР юридичних осіб, фізичних особі-підприємців та громадських формувань відсутній такий вид діяльності як «поворотна фінансова допомога» (а.с.37).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з випискою по особовим рахункам позивача з 06.11.2018 року по 15.01.2019 року (а.с.59), кошти у сумі 200000 грн., які надійшли з рахунку ТОВ «ДАТА С» на банківський рахунок позивача № НОМЕР_2 згідно з призначенням платежу надійшли на виконання повернення фінансової допомоги за договором позивача №010617 від 01.06.2017 року.

Фактично відповідач визнав нікчемними розрахункові банківські операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший.

Колегія суддів зазначає, що в розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI позивач є вкладником банку, а кошти, які надійшли для нього як вкладника, в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені ст. 26 Закону №4452-VI.

Відповідно до п. п. 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Зважаючи на встановлені в цій справі обставини, колегія суддів зробила висновок про те, що відповідачем не доведено наявності підстав, за яких правочини відповідно до ст. 38 Закону №4452-VI є нікчемними.

Також колегія суддів зазначає, що здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією №492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові 04.07.2018 року по справі №826/1476/15, від 31.10.2018 року по справі №822/1083/17, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявності правових підстав, визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для визнання правочину нікчемним.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що положення ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI надають право уповноваженій особі Фонду на формування переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, а не переліку вкладників, які мають право на відшкодування.

Враховуючи положення зазначеної норми, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції змінити шляхом викладення абзацу третього його резолютивної частині в наступній редакції: «зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» Шевченко Олександра Володимировича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до Переліку вкладників, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у Акціонерному товаристві «ВТБ БАНК» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом включення інформації про ОСОБА_1 , як вкладника Акціонерного товариства «ВТБ БАНК», який має право на одержання відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб». В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі № 160/3597/19 змінити шляхом викладення абзацу третього його резолютивної частині в наступній редакції: «зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» Шевченко Олександра Володимировича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до Переліку вкладників, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у Акціонерному товаристві «ВТБ БАНК» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом включення інформації про ОСОБА_1 , як вкладника Акціонерного товариства «ВТБ БАНК», який має право на одержання відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб».

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко