Справа № 520/11180/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 листопада 2019 р. № 520/11180/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:1.) визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в призупиненні у період з 01 березня 2016 року по теперішній час виплати пенсії протиправними; скасувати розпорядження відповідача про призупинення виплати пенсії; 2.) зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, виплатити заборгованість з виплати пенсії за віком з 01 березня 2016 року по теперішній час; 3.)зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, припинити дії щодо призупинення виплати пенсії та негайно відновити нарахування та виплату пенсії; 4.)в частині присуджених виплат пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконати негайно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером і внутрішньо переміщеною особою; з березня 2016 року перестала отримувати призначену пенсію, внаслідок не підтвердження фактичного місця проживання за рішенням районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради від 16.11.2016 року № 19. Вважає такі дії відповідача в призупиненні виплати пенсії протиправними.

Ухвалою суду від 24.10.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

06.11.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому суб`єкт владних повноважень просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що у спірних правовідносинах він діяв відповідно до вимог законодавства; пенсія за період з 01.06.2018 року по 30.11.2018 року нарахована та буде виплачена при надходженні фінансування.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України. Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Позивачка є пенсіонером, отримує пенсію за віком, призначену згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_1 (а.с. 12), перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, про що має довідку № від 02 вересня 2015 року із зазначенням місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

З 01.03.2016 року виплата пенсій позивачці призупинена на підставі обміну базами з управлінням труда і соціального захисту населення до одержання інформації про скасування довідки або результатів додаткової перевірки (а.с.14).

27.09.2016 року позивачка зверталась до відповідача з заявою про поновлення виплат, проте за результатами проведеної перевірки комісією з питань призначення ( відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб фактичного місця перебування внутрішньо переміщених осіб не підтверджене фактичне місце проживання заявниці, про що винесено рішення № 19 від 16.11.2016 року (а.с.14)

Згідно довідки про розмір призначеної та виплаченої пенсії (а.с.15) пенсія за період з березня 2016 по жовтень 2019 позивачці нарахована, але не виплачена.

По суті позов них вимог суд зазначає наступне.

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи міститься у статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 № 1706-VII, який набрав чинності 22 листопада 2014 року (далі - Закон № 1706-VII) за яким внутрішньо переміщена особа - це особа, яка перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Отже, спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи, та не є окремим конституційно-правовим статусом особи.

Проте, реєстрація особи як внутрішньо переміщеної надає можливість державним органам врахувати її особливі потреби. Серед таких особливих потреб - доступ до належного житла та правової допомоги, доступ до спеціальних державних програм, зокрема адресних програм для внутрішньо переміщених осіб, тощо. Суд зазначає, що статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права, не звужуючи обсяг конституційних прав та свобод особи, та створюючи додаткові гарантії їх реалізації.

З пояснень відповідача слідує, що підставою для невиплати пенсії позивачці слугувало рішення про не підтвердження фактичного місця проживання/перебування на території Дзержинського району м. Харкова.

Разом з тим підстави припинення виплат пенсії, визначені ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де передбачено, що припинення пенсійних виплат здійснюється на підставі рішення суду або рішення територіального органу ПФ України, за умови: призначення пенсії за недостовірними документами; смерті особи; неотримання пенсії протягом 6 місяців підряд; інші випадки згідно з законом. Водночас із цим, суд зауважує, що іншого закону з приводу визначення таких приводів не існує.

Суд зазначає, що не підтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії.

До матеріалів справи відповідачем не надано доказів про прийняття рішення відносно припинення нарахування пенсії або скасування рішення про призначення пенсії з підстав, визначених ст.49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тоді як норми підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов КМУ, на які посилається відповідач, не можуть змінювати приписів закону України.

Правовий висновок відносно застосування ст.49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" міститься у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. по справі №805/402/18 (провадження Пз/9901/20/18) і полягає у тому, що за відсутності визначених законом підстав виплати за пенсією не можуть бути припинені.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправними дій по припиненню виплати пенсії та поновленню виплати пенсії позивачці.

Долученою до матеріалів справи довідкою про розмір призначеної та виплаченої пенсії за період з березня 2016 року по жовтень 2019 року, підтверджено, що пенсія позивачці за спірний період нарахована, проте не виплачена.

На підставі викладеного, враховуючи положення статті 9 КАС України, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплатити заборгованість з призначеної позивачці пенсії за період з 01 березня 2016 по жовтень 2019

Вимоги про відновлення нарахування пенсії та вимогу скасування розпорядження відповідача про призупинення виплати пенсії суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачці пенсія нарахована, тоді як рішення про призупинення виплати пенсії позивачці окремо відповідачем не приймалося.

Відповідно до ст.ст.7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду до негайного виконання, суд зазначає, що пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Отже рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 6-9,72-77,241-243, 295 КАС України суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в призупиненні виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 нараховану пенсію за період березень 2016- жовтень 2019

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Рішення суду в частині виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць - звернути до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.