Справа № 360/2683/19
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

19 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2683/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисельової Є.О.,

при секретарі судового засідання: Суховій Г.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування протоколу в частині, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (далі Міноборони України, відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 24 протоколу № 51 від 19 квітня 2019 року комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату, ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II (другої) групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

В обгрунтування позову зазначив, що відповідач незаконно та безпідставно відмовився призначати позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей". Вважає, що позивач має право на виплату даної грошової допомоги, оскільки 27.02.2019 при проходженні огляду обласною медико-соціальною комісією ОСОБА_1 було встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання якого пов`язано з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Вказаний факт підтверджується довідкою МСЕК серії 12ААА № 781940 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Позивач та його представник у судове засідання не прибули, повідомлялися належним чином (арк. спр. 143).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином (арк. спр. 144). 23.09.2019 за вх. № 48586/2019 до відділу діловодства та обліку звернень громадян суду (канцелярії) від відповіача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (арк. спр. 104-106).

Згідно із частиною девятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 05.08.2019 позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 42).

Ухвалою суду від 16.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження (арк.спр. 68-69).

Ухвалою суду від 10.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження (арк. спр. 121).

Ухвалою суду від 07.11.2019 відмовлено у залученні до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (арк. спр. 133-134).

Ухвалою суду від 07.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 136).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 у складі збройних СРСР і приймав участь у складі діючої армії у період: з 26.04.1987 по 28.11.1987, де 03.07.1987 отримав МВТ, струс головного мозгу, яка призвела до розвитку «Стійких залишкових явищ перенесеної ЗЧМТ, контузії головного мозгу у вигляді постравматичної та ДЕП-ІІ ст, при обставинах підриву на міні автомобіля, в якому знаходився за кермом, що підтверджується архівною довідкою Центрального архіву МО РФ філії воєнно-медичних документів м. С-Петербург від 19.07.2013 № 6/3/0-269 та витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 26.09.2018 № 2685 (арк. спр. 9-12).

Позивачу з 04.02.2019 вперше встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з пораненням, контузією, захворювання, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, про що видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 781940 (зворотній бік арк. 8).

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, на яку 12.03.2019 за вих. № ВСЗ-213 отримав відповідь, що комплект документів позивача 12.03.2019 за вих. № ВСЗ-212/ОГД-232 направлено на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум (арк. спр. 64).

27.05.2019 за вих. № ВСЗ-472/ОГД-232 Мінобороною України спрямовано ОСОБА_1 копію витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.04.2019 № 51, зі змісту якого вбачається, що комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оскільки згідно з пунктом 6 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також підпункт 3 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби. ОСОБА_1 інвалідність встановлена понад 3-місячний термін. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 справа №816/1458/18. Зазначений протокол затверджено Міністром оборони України 22.04.2019 (арк. спр. 66).

Спірним у вказаній справі є рішення суб`єкта владних повноважень, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 19.04.2019 № 51 (пункт 24), яким позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Відмова вмотивована тим, що згідно з пунктом 6 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також підпункт 3 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975, одноразова грошова допомоги призначається особам, звільненим зі строкової служби, якщо інвалідність настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мало місце в період проходження служби. ОСОБА_1 інвалідність встановлена понад 3-місячний термін.

Перевіряючи оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність критеріям, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України, а саме чи прийнято таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, суд враховує таке.

Відповідно до ст.41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - № 2011-ХІІ) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч.8 ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч.9. ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ).

За правилами п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, моментом виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності (22.02.2019), а саме: Закон № 2011-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017.

Так, частиною 2 статті 16 Закон № 2011-ХІІ у відповідній редакції вказано, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема:

встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

За приписами ч. 2 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Згідно з ч. 6 ст. 2 цього ж Закону існують такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Отже, строкова служба є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби.

В контексті спірних правовідносин саме частина шоста статті 16 Закону № 2011-XII є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходять строкову військову службу, зокрема: допомоги - військовослужбовці строкової військової служби; визначений час настання інвалідності - період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби; відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.

Отже, Законом встановлена умова, за якої право на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає, і вказана умова полягає в обмеженні проміжком часу - три місяці від дня звільнення зі служби.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що право на отримання грошової допомоги, у розумінні Закону № 2011-ХІІ, пов`язується з часом звільнення з військової служби, та з тим, що тримісячний строк після звільнення зі служби стосується випадків коли інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу з 27.02.2019 вперше встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з пораненням, контузією, захворюванням, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Таким чином, оскільки у спірному випадку інвалідність позивачу встановлена у зв`язку із захворюванням, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії (тобто поранення, які позивач отримав під час виконання обов`язків військової служби призвели до захворювання, через яке було встановлено інвалідність), і така інвалідність встановлена понад 30 років після звільнення з військової служби, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, відповідач при прийнятті спірного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, наведеному Верховним судом у постанові від 12.09.2019 у справі № 816/1458/18.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до вимог пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування протоколу в частині, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тект судового рішення складено 22 листопада 2019 року.

Суддя Є.О. Кисельова