Справа № 340/2957/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 листопада 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/2957/19

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Кармазина Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви селянського (фермерського) господарства "Деркач Віри Павлівни" до Державного реєстратора Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шилової Наталії Юріївни, третя особа, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Елона - Груп" та третя, особа на стороні позивача - Маловисківська міська рада Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2019 р. №47084636, прийняте державним реєстратором Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шиловою Наталією Юріївною щодо права постійного користування земельною ділянкою за товариством з обмеженою відповідальністю "Елона-Груп", площею 50,00 га, кадастровий номер :02:000:1424.

Частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №802/1792/17-а, від 04.04.2018 у справі № 826/11640/16, від 10.05.2018 у справі №826/81/15, від 23.05.2018 у справі №914/2006/17.

З позовної заяви вбачається, що позивач, оскаржує рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою за ТОВ "Елона-Груп" площею 50,00 га, кадастровий номер :02:000:1424.

Так, позивач вважає, що реєстрація речового права - права постійного користування земельною ділянкою за ТОВ "Елона-Груп", порушує його право на володіння та користування спірною земельною ділянкою, отже, виник приватно-правовий спір.

Реєстратор вчинив реєстраційні дії в інтересах користувача земельної ділянки - ТОВ "Елона-Груп".

Відповідачем у цьому спорі повинне бути, в першу чергу, ТОВ "Елона-Груп", оскільки рішення у справі безпосередньо може вплинути на його права як користувача спірної земельної ділянки.

Відповідно до приписів частини 4 статті 46 КАС України юридичні особи, можуть бути відповідачами лише за позовом суб'єкта владних повноважень.

У даному випадку його неможливо залучити до участі у справі, як відповідача, що безумовно порушуватиме право на справедливий суд (обмеженість у правах). Оскільки реєстрація є похідною від права, то, якщо особа оскаржує реєстрацію за іншою особою, вона завжди не визнає право.

Для визначення юрисдикції спору важлива кінцева мета, яку переслідує позивач, а не підстави порушення права.

Визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою, яким в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване речове право на нерухоме майно за третьою особою, за своєю суттю є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення іншою особою. При цьому, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Викладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 04.09.2018 р. у справі №823/2042/16.

Відповідно до частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відтак, суд вважає, що даний спір щодо користування земельною ділянкою виник у сфері приватно-правових відносин, не є публічно-правовим, а тому юрисдикція адміністративних судів, що встановлена статтею 19 КАС України, на нього не поширюється.

Аналіз змісту статті 20 ГПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб'єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

За таких обставин суд вважає, що звернення СФГ "Деркач Віри Павлівни" пов'язане із захистом своїх прав у земельному спорі з ТОВ "Елона-Груп" щодо земельної ділянки, загальною площею 50 га, кадастровий номер :02:000:1424, стосується перевірки законності рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47084636 від 28.05.2019 в частині надання у постійне користування ТОВ "Елона-Груп" земельної ділянки. Отже, у цій справі спір виник стосовно земельної ділянки між юридичними особами, а тому, він є таким, що стосується речового права і має ознаки приватно-правового характеру та розгляд даної справи підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, як такої, у якій відсутні ознаки публічно-правового спору.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що спірні правовідносини пов'язані із реєстрацією майнових прав (спір про право на земельну ділянку), у зв'язку з чим спір у цій справі не є публічно-правовим щодо оскарження акту індивідуальної дії суб'єкту владних повноважень і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України - суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04)) суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи викладене, суддя вважає за доцільне відмовити позивачу у відкритті провадження у справі з підстави, встановленої п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Згідно із ч.5 ст.170 КАС України - повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

При цьому, суд зауважує, що ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року по справі №340/2890/19 за позовом СФГ "Деркач Віри Павлівни", зокрема до Державного реєстратора Канізьської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шилової Наталії Юріївни про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.05.2019 р. №47084636, вже було відмовлено у відкритті провадження у справі, та роз'яснено, що розгляд справи віднесено до господарської юрисдикції. До того ж, позов у справі №340/2890/19 ідентичний з позовом у даній справі №340/2957/19.

На підставі наведеного та керуючись ст.170, 243, 248, 256, 293-293 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою селянського (фермерського) господарства "Деркач Віри Павлівни" до Державного реєстратора Канізьської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області Шилової Наталії Юріївни, третя особа, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Елона - Груп" та третя, особа на стороні позивача Маловисківська міська рада Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається, та така справа має розглядатись у порядку господарського судочинства.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.294 КАС України у 15 - денний строк, встановлений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина