Справа № 360/3464/19
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3464/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисельової Є.О.,

при секретарі судового засідання: Суховій Г.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації про визнання бездільності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Луганського окружного адміністративного суду із позовом до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації (далі -УПСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області, відповідач) про визнання бездільності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, в якому просила суд:

- визнати бездіяльність управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації щодо відсутності перерахунку компенсації ОСОБА_1 , як фізичній особі, що надає соціальні послуги інваліду І групи з 22.06.2016 по 28.12.2018 неправомірною;

- зобов`язати управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації перерахувати та виплатити, зі сплатою усіх необхідних внесків, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсацію як фізичній особі, що надавала соціальні послуги інваліду І «А» групи ОСОБА_2 з 22.09.2016 по 28.12.2018.

В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 отримувала компенсацію, як особа, що надавала соціальні послуги інваліду ІІ групи до 2016 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . У 2016 році чоловіку позивача - ОСОБА_2 при повторному огляді було встановлено групу інвалідності І «А» безстроково, проте УПСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області, починаючи з 22.09.2016, не призначено компенсацію позивачу в новому розмірі у зв`язку зі зміною групи інвалідності. Також зазначає, що 17.10.2016 ОСОБА_2 звертався до відповідача із заявою про видачу посвідчення «Інваліда війни», до якої надавав виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.09.2016 серіїї 12 ААА № 441626 про встановлення ОСОБА_2 групи інвалідності І «А» безстроково з 22.09.2016. Отже, відповідач був обізнаний про зміну групи інвалідності особі, якій надаються соціальні послуги позивачем, проте в порушення вимог пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 № 558, якою затверджено Порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, не призначено компенсацію позивачу в новому розмірі у зв`язку зі зміною групи інвалідності ОСОБА_2 .

Позивач та представник відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, просили справу розглядати за їх відсутністю (арк. спр. 3, 37).

06.09.2019 за вх. № 46081/2019 до відділу діловодства та обліку звернень громадян суду (канцелярію) представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити з таких підстав.

Із посиланням на вимоги п. 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» зазначено перерахунок розміру компенсації у зв`язку із зміною групи інвалідності особи, якій надаються соціальні послуги, здійснюється на підставі витягу з акта огляду інваліда органами медико-соціальної експертизи. Проте, ОСОБА_1 до відділу прийняття заяв управління з документом про зміну групи інвалідності чоловіка ОСОБА_2 для перерахунку компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги та інших видів допомог та компенсаційниї виплат, не зверталась (арк. спр. 36-37).

Ухвалою суду від 09.08.2019 залишено позовну заяву без руху (арк. спр. 25).

Ухвалою суду від 22.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення недоліків та відкрито провадження у справі (арк. спр. 1).

Ухвалою суду від 19.09.2019 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (арк. спр. 56-57).

Ухвалою суду від 01.10.2019 витребувано докази у справі (арк. спр. 69-70).

Ухвалою суду від 07.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 104).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 03.08.2016 ОСОБА_1 звернулась до УПСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області із завою про призначення компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги особі з інвалідністю, чоловіку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. спр. 42-44).

Рішенням УПСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області від 11.08.2016 призначено позивачу компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги особі з інвалідністю ІІ групи з 03.08.2016 довічно (зворотній бік арк. спр. 41).

22.01.2018 позивач звернулась до відповідача із завою про припинення виплати компенсації, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги особі з інвалідністю, чоловіку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку зі смертю. В підтвердження вказаного факту ОСОБА_1 було надано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 29.12.2018 серії НОМЕР_1 (арк. спр. 38-39).

Рішенням УПСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області від 23.01.2019 призначено позивачу компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги особі з інвалідністю ІІ групи з 03.08.2016 по 28.12.2018 (зворотній бік арк. спр. 38).

13.06.2019 за вих. № 1419 УПСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області на звернення ОСОБА_1 щодо сплати страхових внесків за надання соціальних послуг за інвалідом ІІ групи ОСОБА_2 повідомлено, що відповідачем на підставі заяви позивача від 03.08.2016 призначено компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги особі з інвалідністю ІІ групи. Документів щодо перерахунку у разі зміни групи інвалідності ОСОБА_2 , позивачем не надавалися, у зв`язку з чим страховий стаж ОСОБА_1 за період: з 03.08.2016 по 28.12.2018 не нараховувся (арк. спр. 18).

З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2016 ОСОБА_2 звертався УПСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області із заявою про видачу посвідчення «Інваліда війни», до якої надано виписку Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо встановлення ОСОБА_2 інвалідності першої «А» групи з 22.09.2016 безстроково за захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково та встановлено ступінь втрати професійної працездатності 100 % (арк. спр. 97-99).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Положеннями статті 46 Конституції України, громадянам гарантовано право на соціальний захист.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» (далі - Порядок) непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі - компенсація).

Пуктом 5 Порядку визначено, що компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної,

районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами, зазначеними у пункті 6 цього Порядку.

Згідно підпункту 1 пункту 6 Порядку для призначення компенсації подаються такі документи: заява про згоду надавати соціальні послуги;паспорт або інший документ, що посвідчує особу; висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що стан її здоров`я дозволяє постійно надавати соціальні послуги; копія трудової книжки, а у разі відсутності трудової книжки письмове повідомлення особи із зазначенням інформації про відсутність трудової книжки та про останнє місце роботи чи отримання доходів; заява про надання згоди на проведення перевірки даних про доходи особи з використанням відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

Відповідно до пункту 7 Порядку структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради протягом десяти днів після одержання заяв із необхідними документами розглядає їх та приймає рішення про призначення компенсації чи про відмову в її призначенні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення, про що інформує заявника письмово протягом п`яти днів після прийняття відповідного рішення.

Згідно пункту 9 цього Порядку у разі зміни групи інвалідності компенсація призначається в новому розмірі і виплачується з дня зміни групи інвалідності

(якщо розмір збільшено) або з місяця, що настає за тим, в якому встановлено нову групу інвалідності (якщо розмір зменшено).

Перерахунок розміру компенсації у зв`язку із зміною групи інвалідності особи, якій надаються соціальні послуги, здійснюється структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради на підставі копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, яка надсилається зазначеному підрозділу, органами медико-соціальної експертизи без подання заяв, зазначених у пункті 6, і оформляється рішенням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради в установленому порядку.

З аналізу наведеного пункту слідує, що перерахунок розміру компенсації у зв`язку із зміною групи інвалідності особи, якій надаються соціальні послуги, здійснюється структурним підрозділом з питань соціального захисту населення на підставі копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, яка надсилається зазначеному підрозділу, органами медико-соціальної експертизи без подання заяв, зазначених у пункті 6, шляхом прийняття відповідного рішення.

Таким чином, обов`язок щодо надання довідки до акта огляду медико-соціальною експертної комісії структурному підрозділу з питань соціального захисту населення для перерахунку розміру компенсації у зв`язку із зміною групи інвалідності особи, якій надаються соціальні послуги, покладається на медико-соціальну експертну комісію. При цьому, додаткової заяви разом із переліком документів на виконання пункту 6 даного Порядку особою, яка надає відповідні соціальні посуги, не подається.

Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що УПСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області станом на 17.10.2016 було обізнано про зміну групи інвалідності ОСОБА_2 , та згідно пункту 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» не встановлено обов`язку для особи, яка надає соціальні послуги особі з інвалідністю, додатково звертатися із заявою та документами, зазначеними у пункті 6 цього Порядку, відтак суд дійшов висновку що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, позовні вимоги про визнання бездіяльності управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації щодо відсутності перерахунку компенсації ОСОБА_1 , як фізичній особі, що надає соціальні послуги інваліду І групи з 22.06.2016 по 28.12.2018 неправомірною та зобов`язання управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсацію як фізичній особі, що надавала соціальні послуги інваліду І «А» групи ОСОБА_2 з 22.09.2016 по 28.12.2018, зі сплатою усіх необхідних внесків, слід задовольнити.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що управлінню соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсацію як фізичній особі, що надавала соціальні послуги інваліду І «А» групи ОСОБА_2 з 22.09.2016 по 28.12.2018 слід здійнити з урахуванням різниці виплаченої суми компенсації, як фізичній особі, що надавала соціальні послуги інваліду ІІ групи ОСОБА_2 з 22.09.2016 по 28.12.2018.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо не виплати позивачу компенсації як фізичній особі, що надавала соціальні послуги інваліду І «А» групи ОСОБА_2 з 22.09.2016 по 28.12.2018, та на виконання вимог пункту 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 № 558 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» не прийнято рішення про перерахунок розміру компенсації у зв`язку із зміною групи інвалідності чоловіка позивача, тому правильним та ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача прийняти рішення про перерахунок розміру компенсації ОСОБА_1 , як фізичній особі, що надавала соціальні послуги інваліду І «А» групи ОСОБА_2 з 22.09.2016 по 28.12.2018.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з обранням належного та ефективного способу захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із такого.

Позивачем разом із позовною заявою заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору до ухвалення рішення по справі, суд дійшов наступного.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною другою статті 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Такими умовами є:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В підтвердження підстав щодо звільнення від сплати судового збору позивачем надано виписку з Державного реєстру фізичних осіб-платників від 25.07.2019 за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, оглядом якої встановлено, що розмір річного доходу ОСОБА_3 перевищує розмір судового збору. Відповідно, до позивача не можуть бути застосовані положення пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», відтак у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

При цьому, оскільки позивачу не виплачується компенсація як особі, що надавала соціальні послуги з 22.09.2016 по 28.12.2018, з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне відстрочити позивачу сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. на підставі до ухвалення судового рішення у справі.

Станом на час розгляду справи по суті судовий збір не сплачений, а тому підлягає стягненню даним рішенням суду до Державного бюджету України у розмірі 768,40 грн.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 13.06.2019 № 1419 управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації надало позивачу відповідь на звернення.

Таким чином, про підстави не виплати компенсації позивач дізналась у червні 2019 року, а з позовною заявою до суду звернувся 02.08.2019 - протягом шестимісячного строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов подано своєчасно, у зв`язку з чим підстав для його поновлення немає.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 139, 241-246, 250,255,295 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації (Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.1Травня, 33) про визнання бездільності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації щодо відсутності перерахунку компенсації ОСОБА_1 , як фізичній особі, що надає соціальні послуги інваліду І «А» групи з 22.06.2016 по 28.12.2018 протиправною.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганська область (Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.1Травня, 33) прийняти рішення про перерахунок розміру компенсації ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), як фізичній особі, що надавала соціальні послуги інваліду І «А» групи ОСОБА_2 з 22.09.2016 по 28.12.2018.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсацію як фізичній особі, що надавала соціальні послуги інваліду І «А» групи ОСОБА_2 з 22.09.2016 по 28.12.2018, зі сплатою усіх необхідних внесків та з урахуванням різниці виплаченої суми компенсації, як фізичній особі, що надавала соціальні послуги інваліду ІІ групи ОСОБА_2 з 22.09.2016 по 28.12.2018.

Рішення суду звернути до негайного виконання у межах виплати ОСОБА_1 суми компенсації, як фізичній особі, що надавала соціальні послуги інваліду І «А» групи ОСОБА_2 за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - UA6026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106) суму судового збору у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації (, Луганська область, смт.Станиця Луганська, вул.1Травня, 33) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) у рахунок відшкодування судових витрат 768,40 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2019 року.

Суддя Є.О. Кисельова