Справа № 203/3848/19
Суддя: Католікян М. О.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №203/3848/19
Провадження №2-а/0203/102/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспекторки 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Тамазликарь Тетяни Володимирівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі,

у с т а н о в и в:

1. 28 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до інспекторки 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Тамазликарь Т.В. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.10.2019 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Порушення полягало у перевищенні дозволеної швидкості руху. Відповідач зафіксував порушення несертифікованим лазерним пристроєм «TruCam». Крім того, позивач, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 року, вважає вказану постанову протиправною та необґрунтованою, оскільки інспекторка патрульної поліції не мала права здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі (а.с.а.с. 1 6).

2. 04 липня 2019 року суд постановив ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

3. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

4. Судом встановлено, що 19.10.2019 відповідачкою було ухвалено постанову серії ЕАК №1643565, відповідно до якої позивач 19.10.2019, о 1406 год., на 227 км автошляху М04 керував автомобілем марки «KIA» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) зі швидкістю 94 км/год., перевищивши дозволену швидкість руху на 24 км/год., чим порушив приписи пункту 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила), вчинивши правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. Вказаною постановою на позивача було накладено адміністративний штраф у сумі 255,00 грн. (а.с. 7).

5. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

6. Згідно з абзацом першим частини 2 статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

7. Між тим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що правила частини 2 статті 77 КАС не є абсолютними, і не мають наслідком гарантоване звільнення позивача від обов`язку належним чином обґрунтувати заявлений позов відповідно до статті 160 КАС.

8. Так, єдиними доводами позовної заяви є те, що відповідачка зафіксувала порушення несертифікованим лазерним пристроєм «TruCam» і розглянула справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

9. Відповідно до статті 14 Закону України від 30.06.1993 №3353-XII «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

10. Згідно з пунктом 1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

11. За правилами, встановленими пунктом 12.9 Правил водієві забороняється перевищувати максимально дозволену швидкість руху.

12. Частиною першою статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

13. За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

14. Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

15. Згідно з оскарженою постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням Правил, а саме, за перевищення швидкості, встановленої дорожнім знаком.

16. Ухвалена постанова ґрунтується на відомостях, зафіксованих лазерним приладом «TruCam».

17. При цьому суд ураховує, що лазерний вимірювач швидкості «TruCam LTI 20/20» отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

18. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

19. Міжповірочний інтервал для приладів «TruCam» визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 №437 і становить 1 рік.

20. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 №193.

21. При цьому можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва «LaserTechnologyInc» (США) підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 №04/02/03-3008.

22. Лазерний вимірювач швидкості «TruCam LT1 20/20» здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

23. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

24. Правильність реалізації у приладі «TruCam» зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

25. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі «TruCam», але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

26. Таким чином, упровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

27. Також, суд вважає помилковими доводи позовної заяви щодо протиправності розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу.

28. Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою третьою, п`ятою, шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 1241 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

29. За правилами, встановленими частиною третьою статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

30. Аналіз положень частин першої третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:

- на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

- у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі;

- на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

31. Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

32. Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення ухвалюється постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

33. Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема, передбаченого статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

34. Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі Інструкція) визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

35. Постанова ухвалюється у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

36. За змістом пункту 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

37. Таким чином, суд доходить висновку про те, що відповідно до статті 258 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, що в свою чергу свідчить про дотримання відповідачем процедури розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

38. Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015, на яке він посилається у позовній заяві, ухвалювалося до внесення зазначених змін до статті 258 КУпАП, а тому не може застосовуватися у цих правовідносинах.

39. Аналогічного висновку дійшов Адміністративний касаційний суд у складі Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 №78022685 (справа №465/6677/16-а), яка відповідно до статті 242 КАС підлягає урахуванню судом.

40. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленого у справі позову і вважає ухвалену відповідачкою постанову цілком законною.

41. У порядку статті 139 КАС судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

42. Керуючись статтями 6, 7, 9, 10, 12, 19, 20, 72 77, 90, 94, 132 139, 143, 192 194, 210, 211, 219, 220, 241 246, 257, 258, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) у позові до інспекторки 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Тамазликарь Тетяни Володимирівни (49000, Україна, місто Дніпро, площа Троїцька, 2А) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О. Католікян