Справа № 1.380.2019.005123
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №1.380.2019.005123
26 листопада 2019 року

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.07.2015 по 06.04.2018;

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.07.2015 по 06.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звільнений з військової служби у запас відповідно до п.п «а» п.2 ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту ), з урахуванням п.п. «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків визначених абз.2 ч.3 ст.23, п.п.«б» ч.2, п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з 06.04.2018 був виключений зі списків військової частини. Водночас позивач зазначив, що він є учасником АТО, учасником бойових дій, проте, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» з 01.07.2015 по 06.04.2018, а також не було виплачено індексацію грошового забезпечення. На думку позивача, така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки індексація заробітної плати є мінімальною державною гарантією в оплаті праці, а органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Вважаючи у зв`язку з цим свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що пільги, компенсації та гарантії, передбачені Законами України надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ. ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) є установою, що фінансується з державного бюджету і як розпорядник бюджетних коштів, відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України може брати бюджетні зобов`язання та провадити видатки лише в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Відповідач наголосив, що кошторисні призначення Державної прикордонної служби України на 2015-2017 роки не передбачали здійснення видатків на виплату індексації грошових доходів військовослужбовців. Таким чином, індексацію грошового забезпечення не було проведено у зв`язку із відсутністю фінансових ресурсів для їх нарахування та виплати, що передбачено п. 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» зі змінами. На думку відповідача, грошове забезпечення має іншу правову природу ніж заробітна плата, так як згідно з ст.9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення як і матеріальне і інші види забезпечення є державною гарантією, яка надається державою в обсязі, що відповідає умовам військової служби, і визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. На думку відповідача, «заробітна плата» і «грошове забезпечення» не є тотожними поняттями. Враховуючи наведене, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що доводи викладенні у відзиві не спростовую твердження позивача.

Судом установлено таке.

ОСОБА_1 , старший сержант, проходив військову службу за контрактом на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії-водія 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) 93 прикордонного загону (І категорії).

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління державної прикордонної служби України від 06.04.2018 №88-ос «по особовому складу» відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 06.04.2018 старшого сержанта ОСОБА_1 молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії-водія 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) 93 прикордонного загону (І категорії), звільненого за п.п «а» п.2 ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту ), з урахуванням п.п. «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків визначених абз.2 ч.3 ст.23, п.п.«б» ч.2, п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас. Вислуга років ОСОБА_1 станом на 06.04.2018 становить: -календарна: 15 років 04 місяці 23 дні; пільгова:03 роки 06 місяців 21 день; всього:18 років 11 місяців 14 днів.

Відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 № 425, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 18.06.2008 за № 537/15228, старшому сержанту ОСОБА_1 виплатили одноразову грошову допомогу в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 14 повних календарних років служби.

Остаточна дата закінчення проходження військової служби 06.04.2018.

Зараховано ОСОБА_1 до військового резерву першої черги оперативного резерву Державної прикордонної служби України на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) 93 прикордонного загону (І категорії) та направлено на військовий облік до Мостиського РВК Львівської області.

Водночас з особистих карток грошового забезпечення за 2015 та 2018роки позивач довідався, що індексація грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 06.04.2018 не проводилася.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір суд виходить із такого.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (надалі Закон України від 20.12.1991 №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон №2011-ХІІ)держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацом 2 ч.3 ст.9 грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (надалі Закон №1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (надалі Порядок №1078).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Абзацом 2 ч.4 ст.9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Судом установлено, що позивачу за період з 01.07.2015 по 06.04.2018 не виплачувалась індексація грошового забезпечення. Ця обставина визнається сторонами.

Стосовно наявності у позивача права на проведення індексації його доходів, суд зазначає таке.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. (ст.9 Закону)

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття;

5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;

6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;

7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Проте, як вже зазначалося, позивачу за період з 01.07.2015 по 06.04.2018 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат ним не вчинялися.

Відсутність механізму виплати індексації не може позбавляти позивача права на отримання належних йому сум невиплаченого доходу.

Суд зауважує, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

Наведене в сукупності свідчить про те, що доводи відповідача щодо відсутності коштів для виплати індексації судом не заслуговують на увагу, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) є установою, що фінансується з державного бюджету і як розпорядник бюджетних коштів, відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України може брати бюджетні зобов`язання та провадити видатки лише в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. У зв`язку з тим, що кошторисні призначення Державної прикордонної служби України на 20152017 роки не передбачали здійснення видатків на виплату індексації грошових доходів військовослужбовців, індексація грошового забезпечення не проводилася по причині відсутності фінансових ресурсів для їх нарахування та виплати.

Проте, суд вважає вказані доводи відповідача необґрунтованими, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для непроведення індексації грошового забезпечення.

Так як індексація безпосередньо не пов`язана з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів. Виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 825/874/17.

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що він повідомляв орган вищого рівня про потреби виділення додаткових коштів для виплати військовослужбовцям індексації грошового забезпечення.

Водночас судом враховано, що відповідно до ст. 18 Закону України від 05.10.2000 №2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України, з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян, встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Отже, як уже зазначалося, позивачу за період з 01.07.2015 по 06.04.2018 не було нараховано та не виплачено індексація грошового забезпечення, що свідчить не про неправомірність дій відповідача, а про протиправну бездіяльність, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат, ним не вчинялися.

За таких підстав, бездіяльність відповідача, яка полягала у ненарахуванні та невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за вищевказаний період є протиправною.

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що не нарахування та не виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період 01.07.2015 по 06.04.2018 є протиправною, а тому належить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 06.04.2018 включно.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає таке.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00грн. суду надано: договір про надання правової допомоги від 27.09.2019 №27/09/2019-2; копію ордера на надання правової допомого серії ЛВ №169006 від 02.10.2019; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №664.

За наведеного, суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. не є обґрунтований так як надану позивачу адвокатом Гейшевим О.О. сума витрат не є підтверджена належними доказами.

Зокрема, відповідно до договору про надання правової допомоги від 27.09.2019, виплата винагороди адвокату за відповідне надання послуг замовнику здійснюється у розмірі, погодженому у актах приймання-передачі. У цьому ж договорі зазначено, що вартість послуг залежить від кількості годин, витрачених виконавцем при наданні цих послуг та встановлюється за домовленістю сторін згідно з виставленим рахунком. Всупереч зазначеному, позивачем не надано суду ні актів виконаних робіт, ні вартості послуг із зазначенням кількості годин, що витрачені адвокатом з розрахунку на види наданих послуг, ні виставленого рахунку за надані послуги, ні доказів перерахування чи отримання коштів за надані/отримані послуги.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають у зв`язку із звільненням позивача від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :
адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 06.04.2018.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.07.2015 по 06.04.2018.

Судові витрати зі сторін не стягуються.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.