Справа № 803/1508/16
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2019 року

Київ

справа №803/1508/16

адміністративне провадження №К/9901/28649/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у справі № 803/1508/16 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області, Головного управління Національної поліції України у Волинській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 16 вересня 2016 року №12 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади; зобов`язати виконати всі необхідні дії по допуску позивача на добір на посаду поліцейського, з поновленням на службі в Любомльському відділі поліції у відповідності з вимогами Закону України "Про Національну поліцію"; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 06 листопада 2015 року по даний час.

06 червня 2019 року рішенням Волинського окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 16 вересня 2016 року № 12 о/с "По особовому складу" в частині звільнення прапорщика міліції ОСОБА_1 , інспектора патрульної служби групи патрульної служби Любомльського районного відділу з 06 листопада 2015 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора патрульної служби групи патрульної служби Любомльського районного відділу з 06 листопада 2015 року.

Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 листопада 2015 року по 06 червня 2019 року в сумі 88 957,08 грн (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 08 копійок)

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за один місяць в розмірі 2074,25 грн. (дві тисячі сімдесят чотири гривні 25 копійок) допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

06 серпня 2019 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління МВС України у Волинській області повернуто скаржнику, з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції Ліквідаційна комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 330 КАС України.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року представником за довіреністю отримано- 30 жовтня 2019 року.

04 листопада 2019 року від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги шляхом, визначеним зазначеною ухвалою Верховного Суду.

Таким чином, скаржником усунуто недоліки касаційної скарги в строк та спосіб, установлений ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці в період з 04 листопада 2019 року по 21 листопада 2019 року, питання про відкриття провадження за даною касаційною скаргою, з урахуванням заяви про усунення недоліків, вирішується колегією суддів в перший робочий день по виходу головуючого судді з відпустки.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржник не в повній мірі виконав вимоги ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року апеляційної скарги залишено без руху з підстав її не відповідності вимогам, встановленим статтею 296 КАС України, а саме: додано документ про сплату судового збору у розмірі 826 грн 81 коп., який є меншим від розміру встановленого законом; не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); та не долучено копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи (долучено лише одну копію).

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що представляти інтереси відповідачів Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області та Головного управління Національної поліції у Волинській довірено одному представнику, а також вказує, що з 10 листопада 2015 року Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області перебуває у стані припинення. Отже, додавати до апеляційної скарги її копії відповідно до кількості учасників справи було недоцільним.

Статтею 296 КАС України передбачено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Так, частиною 5 статті 296 КАС України визначено зокрема, що до апеляційної скарги додаються копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Виключень щодо не виконання вимог, встановлених вказаною статтею з підстав наведених скаржником у касаційній скарзі, як і будь-яких інших підстав, вказана норма не містить.

Також, за змістом частини 2 статті 296 КАС України в апеляційній скарзі, зокрема, зазначаються: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно з частиною 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідує, що станом на 06 серпня 2019 року недоліки апелянтом усунуто не в повному обсязі, а саме до суду не надіслано апеляційну скаргу (її копій відповідно до кількості учасників справи) із зазначенням в ній ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року апеляційну скаргу повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, оскільки останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини 4 статті 169 та частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Крім того, колегія суддів зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині 3 статті 328 КАС України, який включає і ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у справі № 803/1508/16 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду