Справа № 808/4833/13-а
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 808/4833/13-а

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергодарбуд ЛТД»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2013 року (суддя Нечипуренко О.М.) у справі №808/4833/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергодарбуд ЛТД» до Енергодарської об`єднаної Державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергодарбуд ЛТД» звернулось до суду із позовом до Енергодарської об`єднаної Державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби (правонаступником якої є Головне управління ДФС у Запорізькій області) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 30.04.2013 № , яким позивачу донараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 2947351,25 грн., у т.ч. за основним платежем 2357881,00 грн. та штрафними санкціями 589470,25грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на протиправність та необґрунтованість спірного рішення, оскільки до існуючих правовідносин ведення податкового обліку були застосовані норми матеріального права, що не підлягають застосуванню. Позивач вказував на те, що ТОВ «ЕНЕРГОДАРБУД ЛТД» не може вважатись платником єдиного податку, тому що є платником податку на додану вартість, у зв`язку з чим не порушував пункти 184.1,184.2,184,6.184,7 статті 184 Податкового кодексу України, та не мав обов`язку нараховувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість по товарах, послугах, необоротних активах, суми по яких включені до складу податкового кредиту, та які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності за грудень 2012 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2013 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ «Енергдарбуд ЛТД» при переході на спрощену систему оподаткування в останньому звітному місяці, а саме в грудні 2012 року не було визначено суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість та не включено в декларацію з податку на додану вартість за грудень 2012 року суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 2385099 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне

з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилався на те, що судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги уточнення підстав позову, які подавалися позивачем під час розгляду справи та які стосувалися того, що акт перевірки, що став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, не містив у собі інформації щодо віднесення підприємством до складу податкового кредиту сум ПДВ при купівлі активів, які на час переходу підприємства на спрощену систему оподаткування, не були використанні у господарській діяльності. Непідтвердження та не встановлення податковим органом сум ПДВ, які фактично були віднесені підприємством до складу податкового кредиту, не дозволяє стверджувати про обов`язок підприємства нараховувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість по товарах, послугах, необоротних активах, суми по яких включені до складу податкового кредиту, та які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, під час переходу підприємства на спрощену систему оподаткування. При цьому позивач наполягає на тому, що підприємством, при купівлі активів, не у повному обсязі користувалося правом на податковий кредит та не у повному обсязі включало сплачені суми ПДВ у вартості активів до складу податкового кредиту.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 у даній справі скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з необґрунтованості доводів податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки акт перевірки не містить у собі інформації, яка б давала підстави для висновку про порушення підприємством вимог податкового законодавства, в частині обов`язку платника нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ при переході на спрощену систему оподаткування.

За наслідками розгляду касаційної скарги відповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (постанова від 13 червня 2019 року), вказав на передчасність висновків суду апеляційної інстанції щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки судом апеляційної інстанції не було визначено, які висновки суду першої інстанції ним було постановлено під сумнів та не було зазначено доказів, які б спростовували позицію відповідача щодо обов`язку позивача нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ при переході на спрощену систему оподаткування, який ним виконано не було.

З цих підстав судом касаційної інстанції постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За наслідками нового розгляду справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що в період з 01.04.2013 р. по 09.04.2013р. відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЕНЕРГОДАРБУД ЛТД» з питань дотримання вимог пункту 184.7 статті 184 Податкового Кодексу України, за результатами якої складено акт від 16.04.2013 № 236/22-14/36879407, за висновками якого встановлено заниження податку на додану вартість за період з 01.12.2012 р., на суму 2 385 099 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих Деклараціях з податку на додану вартість, станом на 31.12.2012р. встановлено заниження задекларованих ТОВ «ЕНЕРГОДАРБУД ЛТД» показників у рядку 1 Декларації «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20%, крім імпорту у сумі 2 385 099 грн. станом на 31.12.2012року, на підставі даних інвентаризації, відображених на рахунках Товариства, оборотно-сальдових відомостей по рахунках 103 «будівлі та споруди» 104 «машини та обладнання», 105 Транспортні засоби»,152 «придбання основних засобів», 281 «товари»,112 «МНМА», 377 «розрахунки з іншими дебіторами». Станом на 31.12.2012 року на балансі підприємства ТОВ «ЕНЕРГОДАРБУД ЛТД» рахувались основні засоби, по яких було включено суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту, та які не були використані в оподатковуваних операціях на дату анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість на загальну суму 11 925 496,00 грн. в тому числі по рахункам: № 103 «Будівлі та споруди» залишковою вартістю 9 481 020,52грн., №105 «Транспорт, засоби» залишковою вартістю 1 434 962,3грн., 1.52 «Придбання основних засобів» залишковою вартістю 1 009 514,01грн.

За висновками перевірки, підприємством ТОВ «ЕНЕРГОДАРБУД ЛТД» при переході на спрощену систему оподаткування (єдиний податок) в останньому звітному місяці, а саме в грудні 2012 року не визначено суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість та не включено в декларацію з податку на додану вартість за грудень 2012 року суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 2385099 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.04.2013 № , яким підприємству донараховано податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 2947351,25 грн., у т.ч. за основним платежем 2357881,00грн. та штрафними санкціями 589470,25грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ТОВ «Енергодарбуд ЛТД» до Енергодарської ОДПІ було надано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування від 10.12.2012 вх. № 3763/10 з 01 січня 2013 року. При цьому, при переході на спрощену систему оподаткування підприємством обрано ставку податку у розмірі 5% від доходу.

10.12.2012 Енергодарською ОДПІ було видано свідоцтво ТОВ «Енергодарбуд ЛТД» про право сплати єдиного податку з 01.01.2013.

10.12.2012 ТОВ «Енергодарбуд ЛТД» до Енергодарської ОДПІ подано заяву про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 10.12.12 вх. № 3764/10, згідно якої датою проведення розрахунків із бюджетом за податковими зобов`язаннями останнього податкового періоду вважається 31.01.2013.

Відповідно до п.п.184.7 ст. 184 ПК України, - якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Отже обов`язок визначити податкові зобов`язання з ПДВ виникає не лише у разі наявності у платника податку товару/послуг, необоротних активів, які, на день анулювання його реєстрації як платника ПДВ, не використані у межах господарської діяльності, а за умови того, що суми ПДВ по цим товарам/послугам, необоротним активам були включені до складу податкового кредиту.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, фактично погодився із позицією відповідача про те, що станом на 31.12.2012 на балансі підприємства обліковувались основні засоби по яких суми податку на додану вартість включено до складу податкового кредиту та які не були використані в оподатковуваних операціях на дату анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість на загальну суму 11 925 496,0 грн. в тому числі по рахункам: № 103 «Будівлі та споруди» залишковою вартістю 9 481 020,52грн., №105 «Транспортні засоби» залишковою вартістю 1434962,3грн., №152 «Придбання основних засобів» залишковою вартістю 1 009 514,01грн.

З цих підстав суд першої інстанції вказав на те, що ТОВ «Енергодарбуд ЛТД» при переході на спрощену систему оподаткування в останньому звітному місяці, а саме в грудні 2012 року, не було визначено суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість та не включено в декларацію з податку на додану вартість за грудень 2012 року суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 2 385 099 грн. (11 925 496 *20%= 2385099грн.).

Але з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можливо з огляду на те, що акт перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, не містить у собі інформації про те, які суми ПДВ при купівлі активів, включено позивачем до складу податкового кредиту.

При цьому, як зазначено вище, визначальною умовою для висновку щодо обов`язку платника визначити податкові зобов`язання у зв`язку з анулюванням реєстрації як платника ПДВ, є те, що суми ПДВ по товарам/послугам, необоротним активам, які не використані у межах господарської діяльності, були включені до складу податкового кредиту.

Обгрунтовуючи свою позицію щодо неправомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач, зокрема, посилався на висновки експерта, які зроблені за результатами проведення економічної експертизи від 08.07.2013р., яку призначено на підставі постанови слідчого у межах кримінального провадження.

Необхідність проведення експертизи була пов`язана саме з тим, що Енергодарською ОДПІ в акті перевірки від 16.04.2013 № 236/22-14/36879407 (на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення) не було відображено питання щодо включення податкового кредиту по активах, які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності ТОВ «Енергодарбуд ЛТД».

За результатами дослідження експертом зроблено висновок про те, що документально донарахування ТОВ «Енергодарбуд ЛТД» податку на додану вартість згідно акту документальної перевірки від 16.04.2013 № 236/22-14/36879407 підтверджено у сумі 450689,02грн. Такі висновки експертом зроблені з огляду на дослідження бухгалтерського обліку ТОВ «Енергодарбут ЛТД», в частині формування податкового кредиту, а саме віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту при придбання активів, на залишкову вартість яких позивач був зобов`язаний збільшити податкові зобов`язанні при переході на спрощену систему оподаткування.

Позиція позивача відносно того, що підприємство не у повному обсязі скористалося своїм правом на віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у вартості придбаних активів, фактично підтверджується і наданими поясненнями ГУ ДФС у Запорізькій області.

Так у наданих поясненнях та розрахунках, долучених до цих пояснень, контролюючий орган вказує на те, що на теперішній час ним проаналізовано формування позивачем податкового кредиту при придбанні активів (оскільки акт перевірки такої інформації не містить) і відповідно до вказаних розрахунків позивачем, при придбанні активів, сплачено ПДВ на суму 3648474,55грн., а до складу податкового кредиту підприємством віднесено 1020800,23грн.

Отже вказані пояснення та розрахунки відповідача, з якими не у повній мірі погоджується позивач, а саме не погоджується в частині сум ПДВ віднесених до складу податкового кредиту, підтверджують те, що підприємство скористалося своїм правом на податковий кредит не у повному обсязі, у зв`язку з чим позицію контролюючого органу про те, що позивач був зобов`язаний збільшити податкові зобов`язання з ПДВ виходячи із всієї балансової вартості активів, що не були використані у господарській діяльності, не можливо визнати правомірною та такою, що узгоджується з положеннями п.184.7 ст.184 ПК України.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та приймаючи до уваги те, що повноваженнями щодо визначення сум заниження податкових зобов`язань, донарахування податкових зобов`язань, наділений саме контролюючий орган, а не суд, під час здійснення судового контролю за рішенням суб`єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергодарбуд ЛТД» - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2013 року у справі №808/4833/13-а скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Податкове повідомлення-рішення від 30.04.2013 № , яке прийнято Енергодарською об`єднаною Державною податковою інспекцією Запорізької області Державної податкової служби визнати неправомірним та скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст. 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 21.11.2019р.

Повне судове рішення складено 22.11.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк