Справа № 826/11348/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 листопада 2019 року № 826/11348/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Огурцова О.П. розглянувши, в порядку письмового провадження, адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод"

до Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

від 14.06.2017 №,

представники:

позивача - Овсієнка Руслана Миколайовича (довіреність від 11.02.2018 б/н),

відповідача - Хітька Василя Миколайовича (довіреність від 23.02.2018 № 1971/9/10-36-10-03),

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Березанський комбікормовий завод" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.06.2017 №.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що камеральна перевірка проведена неуповноваженою особою, оскільки згідно акту перевірки вона проведена в приміщенні Баришівсько-Березанського відділення Броварської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області головним державним інспектором вказаного відділення, який і підписав акт перевірки. Крім того, камеральна перевірка не може проводитися з питань заниження грошового зобов`язання по земельному податку, податкове повідомлення-рішення прийняте без дотримання вимог пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, зміст податкового повідомлення-рішення не відповідає акту перевірки. Позивач вважає необґрунтованим нарахуванням йому земельного податку, оскільки рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ «Про місцеві податки і збори» не було опубліковано в засобах масової інформації, тому воно не набрало чинності і не може бути підставою для нарахування земельного податку.

Також, позивач зазначає про безпідставне нарахування контролюючим органом штрафу у розмірі 50% суми нарахованого податкового зобов`язання у зв`язку з повторним протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, оскільки в акті перевірки не міститься будь-яких посилань про наявність повторності заниження зобов`язань по земельному податку, чи наявного раніше визначення податковим органом суми податкового зобов`язання.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду відзив на адміністративний позов. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що при розрахунку суми податкових зобов`язань по земельному податку за березень 2017 року позивачем не враховано рішення Березанської міської ради, згідно якого ставка земельного податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної власності) у 2017 році становить 12% від їх нормативно-грошової оцінки. Вказане рішення оприлюднено на офіційному сайті за адресою «berezan.kiev.ua» згідно вимог законодавства. Щодо нарахування позивачу 50% штрафу за повторне порушення відповідач зазначає, що перше порушення встановлено згідно акту камеральної перевірки від 22.03.2017 та податкового повідомлення-рішення від 10.04.2017 №. Також відповідач зазначив про те, що камеральну перевірку позивача було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

18.05.2017 Головним управлінням ДФС у Київській області проведена камеральна перевірка своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з земельного податку Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" щодо податкової декларації за березень 2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 18.05.2017 № 778/12-03/04529944, яким встановлено заниження платником грошового зобов`язання по земельному податку на 282526,90 грн. з огляду на наступне: "В розділі І - Розрахунок суми земельного податку рядок 1 колонки 3 (далі розд. І р.1колЗ-4) - платником зазначено документи, які підтверджують право власності/або користування земельною ділянкою вид права 2 - постійне користування. Згідно Державного акта I KB №001003 від 12 місяця 2001 року земельна ділянка надана платнику в користування.

Згідно з п.2ст.274 Податкового кодексу України №2755-ІУ від 02.12.2010 року зі змінами та доповненнями (далі Кодекс) ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) встановлено у розмірі не більше 12 відсотків від нормативно-грошової оцінки.

На виконання вимог п.1 ст.284 Кодексу Березанська міська рада прийняла рішення №136-15-УІІ від 23.06.2016 року та встановила ставку земельного додатку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) у розмірі 12 - відсотків від їх нормативно-грошової оцінки.

Платником при розрахунку суми земельного податку за березень місяць 2017 року зазначено ставку податку (розд.І р.1 кол.11 ) в розмірі 1 відсоток.".

14.06.2017 на підставі зазначеного акту перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - земельний податок з юридичних осіб на загальну суму 423 790,35 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 141263,45 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України від 22.08.2017 № 18672/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скарга без задоволення.

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були порушені з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У свою чергу, лише дотримання встановлених податковим законодавством умов та порядку проведення перевірок може бути підставою для висновку про законність перевірки. Невиконання, процедурних вимог Податкового кодексу України щодо призначення та (або) проведення контрольних заходів призводить до визнання перевірок (незалежно від їх виду) незаконними та відсутності правових наслідків таких.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У силу приписів пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відтак, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Камеральна перевірка позивача з питань повноти нарахування узгодженої суми податкового зобов`язання з земельного податку, про що складено акт від 18.05.2017 № 778/12-03/04529944, проведена відповідачем саме на цих, передбачених законодавством підставах. Зокрема, перевірці підлягали дані, зазначені у податковій декларації (розрахунку) платника податків - звітна та уточнююча податкова декларація платника земельного податку за березень 2017 року, що відповідає вимогам підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Податковий кодекс України не містить обмежень щодо можливості проведення камеральних перевірок щодо податкової звітності з земельного податку; в даному випадку предметом перевірки була повнота нарахування узгодженої суми податкового зобов`язання з земельного податку, за результатами якої відповідач дійшов висновку про заниження задекларованої суми податку, що також відповідає вказаному положенню Податкового кодексу України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 1911.1 пункту 191.1 статті 191 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Зі змісту акту від 18.05.2017 № 778/12-03/04529944 вбачається, що перевірка проведена відповідачем як контролюючим органом в межах своїх повноважень, а не Баришівсько - Березанським відділенням Броварської ОДПІ поза межами передбачених статтею 193 Податкового кодексу України повноважень.

Щодо особи перевіряючого, то відповідно до наказу Головного управління ДФС у Київській області від 18.01.2017 № 45 «Про прикомандирування працівників об`єднаних державних податкових інспекцій» та наказу від 03.04.2017 № 572 «Про внесення змін до Наказу ГУ ДФС у Київській області від 18.01.2017 року № 45» головний державний інспектор відділу податків та зборів з юридичних осіб Баришівсько - Березанського відділення Броварської ОДПІ Березко Н.В. була прикомандирована до Головного управління ДФС у Київській області з метою проведення камеральної перевірки.

За таких обставин суд дійшов висновку, що твердження позивача щодо проведення камеральної перевірки неуповноваженим органом та у порушення встановленого порядку є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

До податкового органу позивачем подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за березень 2019 року від 13.04.2017 № із зазначенням ставки земельного податку у розмірі 1%.

Ставки земельного податку визначаються рішеннями органів місцевого самоврядування, оскільки з 1 січня 2015 року плату за землю віднесено до місцевих податків як одну із складових податку на майно.

Згідно з пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Отже, з аналізу викладених норм вбачається, що встановлення податку на майно, зокрема податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є безумовним обов`язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.2 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Рішенням Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ "Про місцеві податки і збори" затверджено Положення про плату за землю в місті Березань.

Згідно із пунктом 6.1 вказаного Положення встановлена ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної власності ) - у розмірі 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до пункту 5 рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ "Про місцеві податки і збори" воно набуває чинності з 01.01.2017 року.

Вказане рішення скероване органом місцевого самоврядування до Баришівського відділення Переяслав-Хмельницької ОДПІ листом від 19.07.2016 №9-18-68 на виконання вимог статті 12 Податкового кодексу України.

Відповідач посилається на ту обставину, що вказане рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 № 136-15-VІІ оприлюднене на офіційному сайті Березанської міської ради (berezan.org.ua).

Зокрема, така інформація була надана відповідачу на його запит від 24.03.2017 №614/09/10-01-12 листом виконавчого комітету Березанівської міської ради від 24.03.2017 №9-25-671. Також у вказаному листі міститься посилання на той факт, що станом на даний час (24.03.2017) сайт заблокований, і після створення нового сайту ради всі рішення будуть на нього перенесені.

Будь-яких доказів оприлюднення вказаного рішення у друкованих засобах масової інформації та/або на сайті Березанівської міської ради в передбачений статтею 12 Податкового кодексу України строк суду не надано, тоді як позивач стверджує про відсутність вказаного рішення на сайті до 15.07.2017.

Перевірити оприлюднення рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ "Про місцеві податки і збори" мав саме відповідач перед його застосуванням для перевірки правильності нарахування місцевих податків і зборів платниками податків.

За відсутності доказів факту оприлюднення рішення Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ "Про місцеві податки і збори", яким затверджено Положення про плату за землю в місті Березань, згідно підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про дотримання вимог статті 12 Податкового кодексу України при оприлюдненні рішення органу місцевого самоврядування і, відповідно, відсутність підстав для застосування передбачених ним ставок земельного податку з 01.01.2017.

Аналогічна позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018 у справі № 826/16775/17.

Підставою для прийняття податкового повідомлення - рішення від 14.06.2017 № стали факти встановлені актом від 18.05.2017 № 778/12-03/04529944.

Відповідач встановлюючи в акті від 18.05.2017 № 778/12-03/04529944 факт заниження позивачем грошового зобов`язання по земельному податку на суму 282526,90 грн. виходив з того, що позивачем при розрахунку суми земельного податку на березень 2017 року зазначено ставку податку в розмірі 1%, у той час, як рішенням Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ встановлено ставку земельного додатку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) у розмірі 12 - відсотків від їх нормативно-грошової оцінки.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що положення рішенням Березанської міської ради від 23.06.2016 №136-15-VІІ, як було встановлено судом не підлягали застосуванню з 01.01.2017 суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення - рішення від 14.06.2017 №.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" (07543, Київська область, м. Березань, вул. Маяковського, 12, ) до Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.06.2017 № - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 14.06.2017 №.

3. Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Березанський комбікормовий завод" (07543, Київська область, м. Березань, вул. Маяковського, 12, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5А) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 6356 (шість тисяч триста п`ятдесят шість) грн. 86 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов