Справа № 520/10730/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2019 р. № 520/10730/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/10730/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області: щодо відмови з 22 травня 2013 року в переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності, призначенні пенсії по інвалідності в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення, перерахунку основного розміру пенсії в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення та виплаті різниці між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-111; щодо відмови з 1 січня 2018 року в виплаті ОСОБА_1 основного розміру перерахованої пенсії повністю загальної сумою, у визначеному Законом України № 2262-ХІІ розмірі з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, відповідно до положень постанови № 704, перерахунку та виплаті ОСОБА_1 різниці між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-111; щодо відмови з 1 січня 2018 року в перерахунку пенсії згідно з новою виправленою довідкою ХОВК від 5 березня 2019 року № ФХ-105468/___ та виплати ОСОБА_1 різниці між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-111;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області: перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності з 22 травня 2013 року згідно заяви ОСОБА_1 та призначити з зазначеної дати пенсію по інвалідності в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення, перерахувати з цієї же дати основний розмір пенсії в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення та негайно виплатити ОСОБА_1 однією сумою різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-111; виплачувати ОСОБА_1 основний розмір перерахованої пенсії повністю загальної сумою, у визначеному Законом України № 2262-ХІІ розмірі з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, відповідно до положень постанови № 704, перерахувати з 01 січня 2018 року та негайно виплатити ОСОБА_1 однією сумою різницю між сумою основного розміру перерахованої пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-111; перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року згідно з новою виправленою довідкою Харківського обласного військового комісаріату від 5 березня 2019 року № ФХ-105468/___;

- після перерахунку негайно виплатити ОСОБА_1 однією сумою різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року;

- при надходженні від ІНФОРМАЦІЯ_1 нових довідок з виправленою інформацією про розмір грошового забезпечення, якій враховується для перерахунку пенсії (невірно визначений з вини саме Харківського обласного військового комісаріату), перераховувати розмір пенсії ОСОБА_1 з дати, вказаної в новій довідці та негайно виплачувати однією сумою різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року до внесення змін до чинного законодавства;

- подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено частиною 1 статті 382 КАСУ.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем з 22.05.2013 протиправно не переведено ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення та не виплачено з 01.01.2018 основний розмір пенсії в розмірі 100 % суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018, не здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 з урахуванням довідки Харківського обласного військового комісаріату від 05.03.2019 № ФХ-105468/___. Також, позивач вказав, що пенсійним органом в порушення норм чинного законодавства не виплачено компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 22.05.2013 та з 01.01.2018. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 відкрито спрощене провадження по справі № 520/10730/19 та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

13.11.2019 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. У вказаному відзиві представник управління зазначив, що ОСОБА_1 з 16.10.2019 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності з 16.10.2019 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 60 % грошового забезпечення. Щодо переходу на пенсію з 22.05.2013, відповідач листом № 7305-14/20 від 27.05.2013 повідомив позивача про те, що пенсія по інвалідності менша від розміру пенсії за вислугу років. Також, представник управління вказав, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати лише 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та 75 % з 01.01.2019 не можуть вважатись протиправними, оскільки такий перерахунок проведено на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018, положення п.п. 1,2 якої на час вчинення спірних відносин були чинними та підлягали застосуванню. Стосовно виплати компенсації втрати частини доходів, підстави для її виплати відсутні, оскільки заборгованість по пенсії не нараховувалась та не виплачувалась.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон України № 2262-ХІІ), з 4 квітня 2000 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію за вислугу років у розмірі 59 % відсотків від відповідної суми грошового забезпечення, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Пенсійним фондом України 22.07.2016.

27 липня 2000 року позивача визнано інвалідом ІІІ групи, що підтверджується випискою з акту огляду у МСЕК до довідки серії МСЕК № 021634. Як вбачається з виписки з акту огляду у МСЕК до довідки серії 10 ААВ № 648091 22 травня 2013 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність ІІ групи. 11 травня 2016 року позивачу встановлено інвалідність ІІ групи безстроково, що підтверджується випискою з акту огляду у МСЕК до довідки серії 12 ААА № 132789.

У зв`язку із встановленням позивачу інвалідності ІІ групи з 22.05.2013 (довідка МСЕК серії 10 ААВ), ОСОБА_1 22.05.2013 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перевести його з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності та призначити пенсію по інвалідності.

Листом № 7305-14/20 від 27.05.2013 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача про те, що призначення пенсії по інвалідності не доцільно, оскільки пенсія по інвалідності менша від розміру пенсії за вислугу років.

15.03.2018 ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

У відповіді № 14131-14/20 від 29.05.2018 управління зазначило, що призначення позивачу пенсії по інвалідності не доцільно, оскільки пенсія по інвалідності менша від розміру пенсії за вислугу років.

Рішенням про призначення пенсії по інвалідності від 25.04.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку із недоцільністю призначення, оскільки розмір пенсії інвалідності менший від розміру пенсії за вислугу років. Також, відповідач у вказаному рішенні зазначив, що після розрахунку пенсії по інвалідності позивачу визначений розмір склав 3692,93 грн, розмір пенсії за вислугу років складає 3834,56 грн.

09.06.2018 ОСОБА_1 отримав інформацію від Пенсійного фонду України (без вихідного номера, дати та підписі) про перерахунок пенсії, де зазначено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової службі, та деяким іншим категоріям осіб" пенсію перераховано з 1 січня 2018 року на підставі довідки про грошове забезпечення станом на 1 березня 2018 року, виданої уповноваженим органом Міністерство оборони, яке становить 8787,00 грн (розмір зазначається індивідуально для кожного пенсіонера), в тому числі: оклад за посадою 4650,00 грн, оклад за спеціальним званням 1410,00 грн, надбавка за вислугу років (45%) 2727 грн, в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами); розмір перерахованої пенсії з 1 січня 2018 року складає 3834,56 грн (з урахуванням 50 % суми підвищення відповідно до постанови № 103, що становить 1349,77 грн; виплата суми підвищення пенсії у 2019 та 2020 роках проводитиметься: у період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 % (2024,66 грн); у період з 1 січня 2020 100 відсотків (2699,54 грн).

27 липня 2018 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням отриманої довідки з ІНФОРМАЦІЯ_1 та інвалідності з 22 травня 2013 року, здійснити доплату до нарахованого розміру пенсії за вказаний період, з урахуванням вже виплачених сум, а також виплачувати основний розмір призначеної пенсії повністю в сумі 5184,33 грн, без обмежень по термінах і розмірах, а також здійснити доплату до основного розміру пенсії з 01.01.2018, з урахуванням вже виплачених сум.

Листом № 7305-14/20 від 27.05.2013 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача про те, що згідно з пунктом 1 постанови № 103 з 01.01.2018 здійснено перерахунок та виплату перерахованої пенсії з урахуванням довідки про грошове забезпечення , наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 з грошового забезпечення, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Враховуючи викладене, пенсійне забезпечення здійснюється з додержанням норм та вимог чинного законодавства, для направлення запиту до Харківського обласного військового комісаріату підстави відсутні.

28 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України із запитом на публічну інформацію з проханням повідомити тарифний розряд і тарифний коефіцієнт посадового окладу військовослужбовців на посаді начальника першого відділення - заступника районного військового комісара районного військового комісаріату другого розряду міста Харкова.

У відповіді № 116/9/КЦ/561 від 04.02.2019 кадровий центр Сухопутних військ Збройних Сил України повідомив, що тарифний розряд начальника відділення - заступника військового комісара районного військового комісаріату 25, тарифний коефіцієнт 2,96.

18 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив перерахувати розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до посадового окладу тарифного розряду 25 і тарифного коефіцієнту 2,96 та направити на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку за нормами, чинними на 01 березня 2018 року.

Також, 19 лютого 2019 року позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив: включити його в список осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії, і направити його до ІНФОРМАЦІЯ_1 для перерахунку розміру грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до посадового окладу тарифного розряду 25 і тарифного коефіцієнту 2,96, як зазначено в листі від 4 лютого 2019 року № 116/9/КЦ/561 з кадрового центру Сухопутних військ Збройних сил України, в термін, визначений чинним законодавством; перерахувати розмір його пенсії з 1 січня 2018 року згідно з новою довідкою про розмір перерахованого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, в термін, визначений чинним законодавством; при перерахунку врахувати інвалідність (60% від суми грошового забезпечення) згідно Закону України № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року; після перерахунку негайно виплатити однією сумою різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-III від 19 жовтня 2000 року; перевести на пенсію по інвалідності за заявою з 22 травня 2013 року; вислати на адресу копії заяв від 22 травня 2013 року та 15 березня 2018 року щодо переведення на пенсію по інвалідності і копії рішень за заявами від 22 травня 2913 року та 15 березня 2018 року щодо переведення на пенсію по інвалідності.

В листі № ВЕБ-20001-ФС-19-006323 від 15.03.2019 управління зазначило, що функції щодо підготовки необхідних для призначення (перерахунку) пенсій документів покладено на уповноважені органи; перерахунок пенсії, відповідно до постанови № 103 здійснено з урахуванням довідки про грошове забезпечення, наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; вносити будь-які корективи в документи надані уповноваженим органом головне управління не має права та рекомендовано для вирішення зазначеного питання звернутись до Харківського обласного військового комісаріату; переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами.

У відповіді № ФХ-105468/626/ВСЗ від 22.03.2019 ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначив, що позивачу проведений перерахунок грошового забезпечення для обчислення пенсії з урахуванням посадового окладу в розмірі 5220 грн по 25 тарифному розряду і нову довідку про розмір грошового забезпечення направлено в Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області за вихідним від 22.03.19 № ФХ-105468/625/ВСЗ.

30 травня 2019 роки ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати розмір пенсії з 1 січня 2018 року після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 нових довідок з виправленою інформацією про розмір грошового забезпечення на посаді, з якої я був звільнений, що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням всіх вищевказаних нормативно - правових актів України, в термін, визначений чинним законодавством; при перерахунку врахувати інвалідність з 22 травня 2013 року згідно Закону України № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року; після перерахунку негайно виплатити однією сумою різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону.

В листі № ВЕБ-20001-ФС-19-019462 від 24.06.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зазначило, що відповідно до пункту 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнані протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103, та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону". Нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів за якими має проводитися перерахунок і виплата пенсій, призначених згідно з Законом, після дати набрання рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 законної сили до головного управління не надходило.

Стосовно позовних вимог в частині переведення позивача з 22.05.2013 з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності, призначенні пенсії по інвалідності в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення, перерахунку основного розміру пенсії в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення, суд вказує наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до положень статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; тим же особам, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років один процент відповідних сум грошового забезпечення.

Статтями 18, 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства. Групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, поділяються на такі категорії: а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Згідно зі статтею 10 Закон України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався із заявами щодо переведення його з пенсії за вислугою років на пенсію по інвалідності із розрахунку 60 % грошового забезпечення. Однак, відповідач у своїх листах посилався лише на те, що призначення пенсії по інвалідності не доцільно, оскільки пенсія по інвалідності менша від розміру пенсії за вислугу років.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд зауважує, що на підтвердження вказаної інформації управлінням не надано до суду жодних доказів.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 з метою об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області копію рішення про призначення пенсії по інвалідності за заявою ОСОБА_1 від 22 травня 2013 року; копії розрахунків пенсії по інвалідності за заявами ОСОБА_1 в 2013 та в 2018 роках. Зобов`язано відповідача витребувані судом докази надати в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали.

Як вбачається із повідомлення про вручення поштового повідомлення, ухвала про відкриття провадження та позов з додатками отримані управлінням 31.10.2019. Однак, копії розрахунків пенсії по інвалідності за заявами ОСОБА_1 в 2013 та в 2018 роках до суду надані не були.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено позивачу в переведенні з 22.05.2013 з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності, призначенні пенсії по інвалідності в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення, перерахунку основного розміру пенсії в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії з 22.05.2013, а тому, з метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності з 22.05.2013 згідно заяви ОСОБА_1 та призначити з 22.05.2013 пенсію по інвалідності в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення, перерахувати з 22.05.2013 основний розмір пенсії в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення та виплатити ОСОБА_1 різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами.

Щодо позовних вимог в частині виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, відповідно до положень постанови № 704, з 01 січня 2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої (четвертої) статті 63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на момент призначення пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII частину 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій" (набрання чинності з 01.01.2017).

Таким чином, починаючи з 01.01.2017 законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.

Урядовим рішенням передбачено набрання чинності з 1 березня 2018 р. постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та визначено порядок перерахунку і виплати пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103 (надалі постанова № 103) передбачено, що військовослужбовцям та деяким іншим особам перерахунок пенсій здійснюватиметься із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Виплата перерахованих пенсій здійснюватиметься поетапно починаючи з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Органи Пенсійного фонду здійснюватимуть перерахунок пенсій на підставі довідок про складові оновленого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, які будуть видані відповідними міністерствами та відомствами.

В той час, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабміну від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які затверджені відповідною постановою Уряду, оскільки спірна постанова встановлює відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям та звужує складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії військовослужбовцям.

Постановою від 05 березня 2019 року Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишив без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року - без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб" втратили чинність з 05 березня 2019 року, як того вимагає ч.2 ст. 265 КАС України.

Тобто, на момент перерахунку пенсійним органом пенсії позивача з 01.01.2018 постанова № 103 була чинною та не скасованою, відтак, дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати 50 % суми підвищення пенсії з 01 січня 2018 року та 75 % з 01 січня 2019 року до 05 березня 2019 року не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок за вказаний період проведено на виконання постанови № 103, чинної до 05 березня 2019 року.

Судом враховано відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України правову позицію викладену в рішенні Верховного суду від 06.08.2019 по справі №160/3586/19, в якій зазначено, що з 05 березня 2019 року пенсія колишньому військовослужбовцю підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення ( постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати 75 % суми підвищеної пенсії з 05.03.2019 року згідно постанови № 103 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 05.03.2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії.

Стосовно позовних вимог в частині відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року згідно з новою виправленою довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 5 березня 2019 року № ФХ-105468/___ , суд вказує наступне.

Як вже зазначалось судом, 19 лютого 2019 року позивач звернувся із заявою в відповідача, в якій просив: включити його в список осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії, і направити його до Харківського обласного військового комісаріату для перерахунку розміру мого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до посадового окладу тарифного розряду 25 і тарифного коефіцієнту 2,96, як зазначено в листі від 4 лютого 2019 року № 116/9 / КЦ / 561 з кадрового центру Сухопутних військ Збройних сил України, в термін, визначений чинним законодавством; перерахувати розмір його пенсії з 1 січня 2018 року згідно з новою довідкою про розмір перерахованого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, в термін, визначений чинним законодавством; при перерахунку врахувати інвалідність (60% від суми грошового забезпечення) згідно Закону України № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року; після перерахунку негайно виплатити однією сумою різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-III від 19 жовтня 2000 року; перевести на пенсію по інвалідності за заявою з 22 травня 2013 року; вислати на адресу копії заяв від 22 травня 2013 року та 15 березня 2018 року щодо переведення мене на пенсію по інвалідності і копії рішень за заявами від 22 травня 2913 року та 15 березня 2018 року щодо переведення на пенсію по інвалідності. В листі № ВЕБ-20001-ФС-19-006323 від 15.03.2019 управління зазначило, що функції щодо підготовки необхідних для призначення (перерахунку) пенсій документів покладено на уповноважені органи; перерахунок пенсії, відповідно до постанови № 103 здійснено з урахуванням довідки про грошове забезпечення, наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; вносити будь-які корективи в документи надані уповноваженим органом головне управління не має права та рекомендовано для вирішення зазначеного питання звернутись до Харківського обласного військового комісаріату; переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. У відповіді № ФХ-105468/626/ВСЗ від 22.03.2019 Харківський обласний військовий комісаріат зазначив, що позивачу проведений перерахунок грошового забезпечення для обчислення пенсії з урахуванням посадового окладу в розмірі 5220 грн по 25 тарифному розряду і нову довідку про розмір грошового забезпечення направлено в Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області за вихідним від 22.03.19 № ФХ-105468/625/ВСЗ. 30 травня 2019 роки ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати розмір пенсії з 1 січня 2008 року після отримання від Харківського обласного військового комісаріату нових довідок з виправленою інформацією про розмір грошового забезпечення на посаді, з якої я був звільнений, що враховується для перерахунку пенсій, з урахуванням всіх вищевказаних нормативно - правових актів України, в термін, визначений чинним законодавством; при перерахунку врахувати інвалідність з 22 травня 2013 року згідно Закону України № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року; після перерахунку негайно виплатити однією сумою різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону. В листі № ВЕБ-20001-ФС-19-019462 від 24.06.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зазначило, що відповідно до пункту 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнані протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103, та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону". Нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів за якими має проводитися перерахунок і виплата пенсій, призначених згідно з Законом, після дати набрання рішення окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 законної сили до головного управління не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VIII частину 4 статті 63 Закону № 2262- ХІІ викладено у такій редакції: "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення у бік підвищення відповідних категорій військовослужбовців, проведена виключно на підставі рішення Кабінету Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2016 року №1037 "Про оплату праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" (далі - Постанова № 1037) примітку 1 до додатка 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року №1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" після абзацу другого доповнено новим абзацом такого змісту: "Посадові оклади (тарифні ставки, ставки заробітної плати) з 1 січня 2017 року розраховуються виходячи з розміру посадового окладу (тарифної ставки) працівника 1 тарифного розряду, встановленого у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року".

Керівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери забезпечити: встановлення з 1 січня 2017 року в штатному розписі нових розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), визначених виходячи з розміру посадового окладу (тарифної ставки) працівника 1 тарифного розряду Єдиної тарифної сітки, встановленого у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року; диференціацію заробітної плати працівників, які отримують заробітну плату на рівні мінімальної у межах фонду оплати праці, шляхом встановлення доплат, надбавок, премій з урахуванням складності, відповідальності та умов виконуваної роботи, кваліфікації працівника, результатів його роботи.

Як зазначалося судом раніше та підтверджено матеріалами справи, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Харківським обласним військовим комісаріатом до ГУПФУ в Харківській області направлялася довідка № ФХ-105468/___ від 05.03.2019 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням КМУ, в якій вказано посадовий оклад 5220,00 грн, оклад за військовим званням (підполковник) 1410,00 грн та надбавка за вислугу років (45 %) 2983,50 грн, усього 9613,50 грн.

Отримавши вказану довідку, пенсійний орган не провів позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, визначено, що призначення і перерахунки) пенсій органами Пенсійного фонду України здійснюються на підставі документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами силових міністерств і відомств, в яких проходили службу військовослужбовці, і на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів.

Враховуючи те, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, необхідні для проведення перерахунку пенсії, ОСОБА_1 має законні підстави щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату № ФХ-105468/___ від 05.03.2019.

Cтосовно нарахуванням компенсації втраченої частини доходів, суд вказує наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати № 2050-ІІІ від 19.10.2000 року (далі за текстом - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до положень ст. ст. 1 та 2 Закону № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно положень п.2 та 3 Порядку № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, серед яких, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

У п.4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 вказаного вище Закону).

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 55 Закону №2262-XII, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1 3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 19 грудня 2011 року (справа № 6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа № 21-2003а16), та Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17) та від 18 липня 2018 року (справа № 490/6755/15-а).

Враховуючи викладене суд прийшов висновку про те, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Поряд з цим, стосовно позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності з 22 травня 2013 року згідно заяви ОСОБА_1 та призначити з зазначеної дати пенсію по інвалідності в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення, перерахувати з цієї же дати основний розмір пенсії в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення, суд вказує наступне.

16.10.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про переведення з пенсії за вислугою років на пенсію по інвалідності.

Так, відповідно до протоколу призначення пенсії по пенсійній справі № від 16.10.2019 ОСОБА_1 призначено з 16.10.2019 пенсію по інвалідності з розрахунку 60 % грошового забезпечення .

Враховуючи вказані обставини справи, суд вважає позовну вимогу в даній частині безпідставною та необґрунтованою.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача виплатити однією сумою різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.

Спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно. У разі набрання чинності рішенням суду перерахування донарахованих сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача після перерахунку негайно виплатити ОСОБА_1 однією сумою різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року; при надходженні від ІНФОРМАЦІЯ_1 нових довідок з виправленою інформацією про розмір грошового забезпечення, якій враховується для перерахунку пенсії (невірно визначений з вини саме Харківського обласного військового комісаріату), перераховувати розмір пенсії ОСОБА_1 з дати, вказаної в новій довідці та негайно виплачувати однією сумою різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року до внесення змін до чинного законодавства, суд зазначає наступне.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

З огляду на фактичні обставини справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, суд виходить з того, що заявлена позивачем вимога є передчасною, а тому, задоволенню не підлягає.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі, суд зазначає, що згідно приписів ч.1 ст. 382 КАС України, встановлення такого контролю є правом, а не обов`язком суду, відповідно до фактичних обставин справи.

В даній справі суд не вбачає підстав для застосування судового контролю.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження - майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ідентифікаційний код - 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 з 22.05.2013 в переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності, призначенні пенсії по інвалідності в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення, перерахунку основного розміру пенсії в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення та виплаті різниці між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000; щодо відмови з 01.01.2018 в перерахунку пенсії згідно з новою виправленою довідкою Харківського обласного військового комісаріату № ФХ-105468/___ від 05.03.2019 та виплати ОСОБА_1 різниці між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000; щодо зменшення розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати 75 % суми підвищеної пенсії з 05.03.2019 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності з 22.05.2013 згідно заяви ОСОБА_1 та призначити з 22.05.2013 пенсію по інвалідності в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення, перерахувати з 22.05.2013 основний розмір пенсії в розмірі 60 % відповідних сум грошового забезпечення та виплатити ОСОБА_1 різницю між сумою перерахованої пенсії і раніше виплаченими сумами з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 05.03.2019 в розмірі 100 % суми підвищення з урахуванням раніше виплачених сум, та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2018 згідно з новою виправленою довідкою Харківського обласного військового комісаріату № ФХ-105468/___ від 05.03.2019 з урахуванням раніше виплачених сум, та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко