Справа № 520/8286/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 листопада 2019 р. справа № 520/8286/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кіт С.В.,

представника позивача - Гофельд ОСОБА_1 .С., представника відповідача - Чорнобуд М.А.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_2 , у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про визнання протиправним і незаконним та скасування рішення першого заступника начальника ГУ ДМС в Харківській області № б/н від 21.12.2018 року, щодо заборони в`їзду строком на 5 (п`ять) років громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що відповідачем протиправно повторно прийнято оскаржуване рішення щодо заборони в`їзду позивачу в Україну строком на 5 (п`ять) років, оскільки ОСОБА_2 не несе абсолютно ніякої небезпеки для суспільства, громадського порядку та держави Україна в цілому, відносно нього відсутні будь які кримінальні провадження. Також, зазначив що, позивачем має на території України малолітню дитину.

Представник відповідача, ГУ ДМС України в Харківській області, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що до ГУ ДМС України надійшло подання Департаменту карного розшуку національної поліції України, яке є відповідною ініціативою підрозділу кримінальної поліції щодо заборони в`їзду ОСОБА_2 . В поданні зазначено, що за результатами проведення оперативних заходів, спрямованих на встановлення осіб, які підтримують злодійський рух ОСОБА_3 , з метою подальшого документування їх злочинної діяльності було встановлено, що позивач являється членом транснаціонального організованого злочинного угрупування з межрегіональними зв`язками, і, яке діє на території східної України.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, заслухавши представників сторін, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що ГУ ДМС України в Харківській області на підставі подання Департаменту карного розшуку Національної поліції України № 14/01/10-5898 від 07.08.2018 року та положень ст.13 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства прийняло рішення від 14.08.2018 року про заборону громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їзду в Україну строком на п`ять років.

Позивач скористався правом оскарження вказаного рішення до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11883/18 від 24.01.2019 року позов ОСОБА_2 до Головного управління ДМС України в Харківській області задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення першого заступника начальника Головного управління ДМС України в Харківській області № б/н від 14.08.2018 року про заборону в`їзду в Україну громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення від 24.01.2019 по справі № 520/11883/18 залишено без змін.

Листом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 17.07.2019 року повідомлено позивача, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 у справі №2520/11883/18, 20.05.2019 керівництвом ГУ ДМС України прийнято рішення про відміну заборони в`їзду в Україну громадянину Азербайджану ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

Вказано, що на підставі подання Департаменту карного розшуку Національної поліції України від 06.12.2018, ГУДМС України в Харківській області відносно гр. Республіки Азербайджан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято рішення про заборону в`їзду на територію Україну терміном на три роки.

ГУ ДМС України в Харківській області на підставі подання Департаменту карного розшуку Національної поліції України № 14/03/11-9053 від 06.12.2018 року та положень п.1,2 ч.1 ст.13 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства прийняло рішення від 21.12.2018 року про заборону громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їзду в Україну строком на п`ять років.

Позивач, вважаючи вищевказане рішення відповідача від 21.12.2018 року протиправним, звернувся з даним позовом до суду.

В ході розгляду справи судом було з`ясовано, що про існування спірного рішення позивач дізнався з інформації наданої ГУ ДМС України від 17.07.2019 р. ( а.с. 30). Доказів протилежного відповідачем до матеріалів справи не подано.

Таким чином, суд дійшов висновку про звернення позивача до суду в межах строк звернення до адміністративного суду.

Закон України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства № 3773-VI від 22 вересня 2011 року (далі по тексту Закон № 3773-VI) визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI визначено, що іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Підстави для заборони в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну визначено статтею 13 Закону № 3773-VI.

Так, в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду (ч.1 ст.13 Закону № 3773-VI).

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України (ч.2 ст.13 Закону № 3773-VI).

Судом встановлено, що відповідно до тексту подання Національної поліції України від 06.12.2018 року № 14/03/11-9053, на підставі якого прийнято спірне рішення, встановлено, що за час перебування на території України ОСОБА_2 неоднарозово притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 29.07.2018р., 07.03.2018р., 31.03.2018рр. за ч. 1 ст.122 КУпАП України, 26.03.2018р. за ч.1 ст. 126 КУпАП України. Враховуючи, що ОСОБА_2 систематично притягувався до адміністративної відповідальності, його дії направлені на порушення громадського порядку і безпеки, створювали загрозу життю, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" за доцільне, розглянути органом Державної міграційної служби України питання, щодо заборони в`їзду терміном на 3 роки громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, дослідивши зміст вказаного подання від 06.12.2018 року 14/03/11-9053 та зміст подання № 14/01/10-5898 від 07.08.2018 року, на підставі якого було прийнято попереднє рішення від 14.08.2018 року про заборону в`їзду позивачу в Україну, судом встановлено, що вони мають ідентичний зміст.

В судовому засіданні з пояснення сторін судом було встановлено, що з моменту скасування рішення ГУ ДМС у Харківській області від 14.08.2018 року про заборону в`їзду громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач до України не повертався.

Отже, суд прийшов до висновку, що владним суб`єктом прийнято оскаржуване рішення від 21.12.2018 року щодо заборони в`їзду в Україну позивачу строком на 5 років, з тих самих підстав та мотивів, які послугували прийняттю попереднього рішення від 14.08.2018 року.

Вказане рішення від 14.08.2018 року, як вже було зазначено вище, визнано протиправним та скасовано рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11883/18 від 24.01.2019 року, яке набрало законної сили.

У вказаному рішенні від 14.08.2018 року по справі № 520/11883/18 суд дійшов висновку, що згідно інформації Управління СБУ в Харківській області, Головного управління Національної поліції у Харківській області, Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України порушень законодавства України Гасановим Ламаном Рамізом огли не встановлено.

Частиною 4 ст. 78 КАС України встановлено, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, представником позивача було надіслано адвокатський запит до Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Харківській області, відповіддю якого від 02.08.2019 року № 17445 повідомлено, що у відділі розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Харківській області кримінальних проваджень, у яких ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (правопорушень), не зареєстровано (а.с.35).

Управлінням Служби безпеки України в Харківській області 05.08.2019р. на адвокатський запит від 25.07.2019р. було повідомлено, що у провадженні слідчих слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області відсутні кримінальні провадження стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34).

Отже, доказів того, що ОСОБА_2 вчинені дії направлені на порушення громадського порядку і безпеки, створювали загрозу життю, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб до матеріалів справи відповідачем не надано.

Окрім того, суд дослідивши текст спірного рішення встановив, що заборона в`їзду позивачу встановлена строком на 5 років, хоча в поданні Національної поліції України № 14/03/11-9053 від 06.12.2018 року, яке слугувало підставою для прийняття спірного рішення, було запропоновано вирішити питання щодо заборони в`їзду терміном на 3 роки.

З цього приводу суд зазначає, що рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну (ч.3 ст.13 Закону № 3773-VI).

Отже, чинним законодавством України передбачено, що заборона в`їзду в Україну, застосована відповідним рішенням, не може перевищувати 3 років.

Проте, оскаржуваним рішенням відповідача заборонено позивачу в`їзд в Україну строком на 5 років.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення від 21.12.2018 року, щодо заборони в`їзду в Україну строком на 5 (п`ять) років громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято Головним управлінням ДМС України в Харківській області всупереч приписів чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України.

Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі міграційної справи знайшов свого підтвердження під час розгляду справи, що є визначеною процесуальним законом обставиною для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення першого заступника начальника ГУ ДМС в Харківській області від 21.12.2018 року, щодо заборони в`їзду в Україну строком на 5 (п`ять) років громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути на користь громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області (місце знаходження - 61057, м. Харків, вул. Римарська 24, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.)

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Судове рішення у повному обсязі виготовлено 21.11.2019 року у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України.

Суддя О.В.Старосєльцева