Справа № 240/817/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/817/19

Головуючий у 1-й інстанції: Лавренчук О.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

13 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

позивачки: ОСОБА_1

представника позивачки: Вернидуба Д.В.,

представника відповідача: Олефіра О.Ю.,

представниці третьої особи: Пахомчук Л .М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" про зобов`язання внести запис про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області внести до Національної кадастрової системи запис про скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер :07:002:1008 площею 27,0843 га, що знаходиться за межами населених пунктів Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. Зокрема, в обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачка зазначає про те, що рішення Апеляційного суду Житомирської області від 16.12.2015 у справі №278/2061/14-ц безпідставно не виконано, що позбавляє ОСОБА_1 зареєструвати належну їй земельну ділянку в Національній кадастровій карті.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив третьої особи на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представниця третьої особи в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 16.12.2015 у справі №278/2061/14-ц постановлено:

- визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 28.05.2010 року № 588 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів для передачі у постійне користування земельної ділянки, з видачею державного акту Державному територіальному галузевому об`єднанню "Південно-Західна залізниця", розташованої на території Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та передачі в постійне користування земельної ділянки площею 27,0843 га.

- визнати недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :07:002:1008, площею 27,0843 га за межами населених пунктів Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області серії ЯЯ №070604 від 01.07.2010 року, виданий Державному територіальному галузевому об`єднанню "Південно-Західна залізниця" на підставі розпорядження голови Житомирської РДА від 28.05.2010 року № 588, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :07:002:1008.

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :07:002:1008 на виконання рішення апеляційного суду Житомирської області від 16.12.2015 у справі №278/2061/14-ц.

Листом від 20.07.2018 №Д-451/0-0.15-508/153-18 міськрайонне управління у Житомирському районі та м. Житомирі головного управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що виконати рішення апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2015 року по страві №278/2016/14-ц не є можливим, у зв`язку з відсутністю у Законі України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17 жовтня 2012 року такої підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки, як рішення суду (а.с. 123-124).

Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством України не покладено на Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області обов`язку здійснювати в Державному земельному кадастрі записів про скасування державної реєстрації земельної ділянки, доказів звернення до Державного кадастрового реєстратора з питанням скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :07:002:1008 сторони не надали.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначені Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 Закону №3613-VI ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Ст.3 Закону № 3613-VI передбачено, що Державний земельний кадастр базується , зокрема, на принципах об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру здійснюється органами Держгеокадастру, які зобов`язані забезпечувати об`єктивність, достовірність та повноту відомостей у ньому.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Ч.1 ст.9 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з ч.3 ст.5 Закону №3613-VI порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок №1051).

Відповідно до п.5 Порядку №1051 до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

З урахуванням наведеного до складу територіальних органів Держгеокадастру, зокрема, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області входять державні кадастрові реєстратори.

При цьому в листі від 20.07.2018 №Д-451/0-0.15-508/153-18 відповідач не зазначив про відсутність у його складі державних кадастрових реєстраторів або відсутність у органу Держгеокадастру повноважень щодо внесення змін до Державного земельного кадастр, тому суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що позивачка повинна була звертатися із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки безпосередньо до певного державного кадастрового реєстратора, а не до відповідача.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :07:002:1008 на виконання рішення апеляційного суду Житомирської області від 16.12.2015 у справі №278/2061/14-ц, колегія суддів виходить з наступного.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що в Законі №3613-VI та Порядку №1051 передбачено лише дві підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки, тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ч.10 ст.24 Закону №3613-VI та п.114 Порядку №1051 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

- поділу чи об`єднання земельних ділянок;

- якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Аналіз положень ч.10 ст.24 Закону №3613-VI свідчить про те, що вказана правова норма визначає підстави, за наявності яких державний кадастровий реєстратор набуває права самостійно прийняти рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно з ч.6 ст.16 Закону №3613-VI кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :07:002:1008 скасована рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 16.12.2015 у справі №278/2061/14-ц.

Таким чином, оскільки державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :07:002:1008 скасована за рішенням суду, то в даному випадку державний кадастровий реєстратор не приймає рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, а зобов`язаний привести у відповідність відомості, що містяться в Державному земельному кадастрі, тому посилання на ч.10 ст.24 Закону №3613-VI та п.114 Порядку №1051 є необґрунтованими і звільняють відповідача від обов`язку виконати рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналогічні за змістом положення містяться і в ст.18 ЦПК України.

З урахуванням наведеного рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для всіх органів державної влади, в тому числі Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, тому доводи відповідача про те, що Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області не було учасником справи №278/2061/14-ц є необґрунтованими.

Відповідно до п.12 Порядку №1051 відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Таким чином, оскільки рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 16.12.2015 у справі №278/2061/14-ц визнано недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №070604 від 01.07.2010 року та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :07:002:1008, відповідач зобов`язаний забезпечити виконання вказаного рішення шляхом внесення до Національної кадастрової системи відповідних записів з метою забезпечення об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у ній.

Водночас, в листі від 20.07.2018 №Д-451/0-0.15-508/153-18 відповідач не зазначив встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви позивачки про виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, в рішенні Hornsby v. Greece Європейський Суд з прав людини (далі - Суд) наголосив на тому, що стаття 6 Конвенції проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (N 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, N 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

В п.41 вказаного рішення в контексті аналізу адміністративного провадження Суд зазначив про те, що ефективний захист сторони у такому судовому процесі та відновлення законності передбачають, що адміністративні органи зобов`язані виконати рішення цього суду. У зв`язку з цим Суд зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Таким чином, невиконання відповідачем рішення Апеляційного суду Житомирської області від 16.12.2015 у справі №278/2061/14-ц порушує гарантоване ст.6 Конвенції право ОСОБА_1 на доступ до суду.

Отже, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про зобов`язання внести запис про скасування державної реєстрації земельної ділянки скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області внести до Національної кадастрової системи запис про скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер :07:002:1008 площею 27,0843 га, що знаходиться за межами населених пунктів Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 листопада 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.