Справа № 523/18084/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 523/18084/18
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Осіпова Ю.В., Шляхтицького О.І.

за участю секретаря - Пономарьова Н.С. (Гошуренко Н.С.)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 за адміністративним позовом ОСОБА_1 третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 до Одеської міської ради треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради; Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради; комунальне підприємство «Одестранспарксервіс» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання виконати певні дії, відшкодування витрат,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на те, що Одеська міська рада допустила бездіяльність щодо виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 № 585 «Про затвердження Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів», після уточнення позовних вимог, просив суд: визнати бездіяльність відповідача - Одеської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 направлення на безоплатне зберігання належного їй автомобіля на автостоянці № 54 «Одеська обласна організація ВСА» протиправною; зобов`язати Одеську міську раду видати ОСОБА_1 направлення на безоплатне зберігання належного їй автомобіля HYNDAI ELANTRА НОМЕР_1 на автостоянці № 54 «Одеська обласна організація ВСА» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 28 Б, машино-місце НОМЕР_2; зобов`язати Одеську міську раду відшкодувати позивачу витрати за зберігання автомобіля у сумі 4 975грн; зобов`язати Одеську міську раду передбачити необхідні компенсаційні виплати власнику автостоянки № 54 - ГО «Одеська обласна організація ВСА», за безоплатне зберігання автомобіля на 2019 і наступні роки.

За наслідками розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 13 серпня 2019 ухвалено рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції виходив з того, що не прийняття рішення про видачу ОСОБА_2 направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці, місце розташування якої задовольняє заявника, свідчить саме про відсутність у органу місцевого самоврядування інформації про наявність підстав для видачі заявникові направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу, а свідчить лише про направлення заяви ОСОБА_2 до департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради для подальшого розгляду департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, комунальним підприємством «Одестранспарксервіс».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що предметом розгляду цієї справи не є бездіяльність Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси щодо не подання органові місцевого самоврядування інформації про наявність підстав для видачі заявникові направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу. Предметом спору є саме бездіяльність Одеської міської ради щодо видачі заявникові направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу як це передбачено п. 14 Порядку № 585.

Крім того, суд вказує на те, що дійсно в Порядку № 585 не визначено, які саме органи місцевого самоврядування, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», наділяються повноваженнями для видачі заявникові направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу в порядку п. 14.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 обстоюючи свою правову позицію, посилалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить суд скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нове - про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначила про порушення судом вимог: п.2 ч.3 ст.127, ч.1 ст.180, ч.2 ст. 194 КАС України щодо відсутності виклику позивача і третьої особи для участі у підготовчому судовому засіданні та у розгляді справи по суті, що на погляд ОСОБА_1 , згідно до п.2 ч. 3 ст. 317 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Також ОСОБА_1 вказала на невірну оцінку судом письмових доказів, а саме листа управління соціального захисту населення Суворовського району №В-21 від 02 березня 2018, оскільки позивач не зазначав у позові, що вказаний лист є інформацією про наявність підстав. Одночасно суд попередньої інстанції не врахував, що управління соціального захисту населення Суворовського району не надсилало заявникові мотивовану відмову, як це передбачено п.13 Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які проводять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 №585 (надалі - Порядок №585). А також того, що означений вище лист є листом-повідомленням про рух документів (заяви) і не передбачений Порядком №585 як повідомлення про наявність підстав. ОСОБА_1 стверджує, що лист управління соціального захисту населення Суворовського району №В-21 від 02 березня 2018 є внутрішнім документом виконавчих органів Одеської міської ради. Заявникові та позивачу він не надавався, а Одеська міська рада Одеському окружному адміністративному суду його не надавала. Отже, в порушення п.13 Порядку №585 заявникові не була надіслана мотивована відмова. Крім того, на переконання ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував, що її звернення до Голови міської ради з проханням вирішити питання по суті, повністю відповідає пункту 4.2) ст. 16 Статуту територіальної громади м. Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 25 серпня 2011 №1240-VI де вказано, що «виконком координує діяльність відділів управлінь та інших виконавчих органів міської ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності міської громади».

ОСОБА_1 вважає, що розглядаючи справу суд попередньої інстанції не застосував низку положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Позивач наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України, затверджуючи Порядок №585, чітко визначив органи місцевого самоврядування, які мають виконувати ті чи інші повноваження при виконання п.14 цього Порядку відповідно до положень ч.1 ст. 10, п.п.22. 25, 56-1 ч.1 ст. 26, ст. 26, ст. 27, ст. 34, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.1 ст. 10 і ч. 2 ст. 11 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

У відзиві на апеляційну скаргу Одеська міська рада спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 не погодилась з аргументами і доводами відповідача викладеними у відзиві та вказала на їх безпідставність та необґрунтованість.

11 жовтня 2019 і 29 жовтня 2019 позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяви про збільшення позовних вимог. ОСОБА_1 надано квитанції, що підтверджують витрати на зберігання автомобілю за червень-вересень 2019 року на суму 1600 грн., а всього на загальну суму 6575 грн.

31 жовтня 2019 суд апеляційної інстанції постановив ухвалу про залучення до участі у справі, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради; Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради; комунальне підприємство «Одестранспарксервіс».

Суд апеляційної інстанції заслухав сторони, їх представників, третіх осіб, суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з`ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Згідно з ч. 9 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» на всіх автостоянках незалежно від форми власності, які є суб`єктами господарської діяльності чи належать цим суб`єктам, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів, що належать громадянам (крім автостоянок - гаражних кооперативів), і охороняються, облаштовуються місця для безоплатного зберігання (за рахунок коштів місцевих бюджетів) транспортних засобів, зазначених у частині шостій цієї статті. Кількість місць па автостоянці для безоплатного зберігання транспортних засобів встановлюється за поданням відповідного органу місцевого самоврядування відповідно до потреби з позначенням цих місць дорожніми знаками та відповідною розміткою.

Відповідно до ч. 10 ст. 30 вказаного Закону порядок надання пільг власникам транспортних засобів, зазначених у частині шостій цієї статті, на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування та на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги щодо зберігання транспортних засобів (крім автостоянок - гаражних кооперативів), визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 № 585 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 53 від 31 січня 2018) затверджено «Порядок надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів» (надалі - Порядок № 585).

Як зазначено в главі «Загальні питання» пункту 1. - «Цей Порядок визначає механізм надання пільг власникам транспортних засобів, зазначеним у частині шостій статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування (далі - безоплатне паркування) і на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів (крім гаражних кооперативів) (далі - безоплатне зберігання)».

Пунктом 2 Порядку № 585 визначено категорію осіб, яким надається право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів це, зокрема, водії з інвалідністю, водії, які перевозять осіб з інвалідністю (далі - водії).

Зазначеним вище Порядком детально визначено механізм отримання пільг, обов`язки та повноваження органів місцевого самоврядування.

Так пункт 4. Порядку встановлює, що: «Документом, що посвідчує право на безоплатне паркування транспортного засобу, є пенсійне посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність».

«Безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 (Офіційний вісник України, 2009 р., № 96, ст. 3314), і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» п.5 Положення.

Згідно до пункту 6 Порядку: «Органи місцевого самоврядування: встановлюють з урахуванням потреби кількість місць для безоплатного зберігання транспортних засобів водіїв та організацій (далі - місця для безоплатного зберігання транспортних засобів) на всіх автостоянках незалежно від форми власності, що є суб`єктами господарської діяльності або належать зазначеним суб`єктам, які надають послуги із зберігання транспортних засобів, що належать громадянам (крім автостоянок - гаражних кооперативів), і охороняються; визначають обсяг видатків місцевого бюджету на відповідний рік, необхідний для облаштування місць для безоплатного зберігання транспортних засобів, та передбачають компенсаційні виплати власникам автостоянок, на яких згідно з рішенням органу місцевого самоврядування виділено зазначені місця, сума яких обчислюється з урахуванням їх кількості, фактичного часу зберігання таких транспортних засобів на автостоянці та економічно обґрунтованих тарифів на послуги з їх зберігання протягом року».

«Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад визначають порядок компенсаційних виплат власникам автостоянок вартості послуг із зберігання транспортних засобів водіїв та організацій, що надані безкоштовно, а також їх звітування» (п.7 Порядку).

Пункт 9. Порядку встановлює: «Підставою для надання на автостоянці місця для безоплатного зберігання транспортних засобів водіїв та організацій є видане органом місцевого самоврядування направлення, адресоване її власникові, у якому, зокрема, зазначаються марка і номерний знак такого транспортного засобу».

Згідно до пункту 10 Правил; «Для отримання права на користування місцем для безоплатного зберігання транспортного засобу на автостоянці водії подають до районного органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання такі документи: заяву, заповнену водієм із зазначенням місця розташування автостоянки, на якій заявник виявив намір отримати місце для безоплатного зберігання транспортного засобу; копію паспорта водія (з пред`явленням оригіналу); копію пенсійного посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», або довідку для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність (з пред`явленням оригіналу); копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (з пред`явленням оригіналу); копію посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (з пред`явленням оригіналу)».

У свою чергу: «Районний орган соціального захисту населення на підставі заяви про надання права на користування місцем для безоплатного зберігання транспортного засобу на автостоянці: реєструє заяву у спеціальному журналі; перевіряє достовірність відомостей, що містяться у поданих документах; перевіряє наявність у пенсійному посвідченні або посвідченні отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідченні особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», або довідці для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, запису про інвалідність особи з інвалідністю - для водіїв; проводить вибіркову перевірку належності осіб, яким надавалися послуги з перевезення, до водіїв на підставі використання відомостей Централізованого банку даних з проблем інвалідності та з урахуванням потреби зазначеної категорії осіб у реабілітаційних заходах, а також телефонне опитування таких осіб; подає у двотижневий строк з дати находження всіх належним чином оформлених документів органові місцевого самоврядування інформацію про наявність підстав для видачі заявникові направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці або надсилає мотивовану відмову».

І, за результатом перелічених вище дій,: «Орган місцевого самоврядування на основі поданої районним органом соціального захисту населення інформації приймає у місячний строк рішення щодо видачі водіям та організаціям направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці, місце розташування якої задовольняє заявника. У направленні обов`язково зазначаються прізвище, ім`я, по батькові заявника та місце розташування автостоянки» (пункт 14 Порядку).

Суд апеляційної інстанції змушений майже повністю цитувати положення Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 № 585 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 53 від 31 січня 2018) і цим наочно спростувати безпідставність тверджень Одеської міської ради, де в запереченнях на позов Одеською міською радою зазначено - «…визначивши загальний механізм надання пільговим категоріям осіб права на безоплатне зберігання, не визначили конкретних органів, які мають виконувати ті чи інші повноваження під час вказаної процедури, що фактично унеможливило використання вказаного механізму на практиці» (Т.1 а.с. 139).

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи з 1994 року та є власником автомобіля HYNDAI ELANTRА НОМЕР_1 , який зберігається на автостоянці № 54 «Одеська обласна організація ВСА» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 28 Б, машино-місце НОМЕР_2.

26 лютого 2018 її чоловік ОСОБА_2 керуючись положеннями Постанови № 585 звернувся до Управління соціального захисту населення Суворовського району міста Одеси з заявою і надав усі визначені нормативним документом, документи щодо надання права на безоплатне паркування та зберігання належного позивачу авто.

Як убачається з долучених до матеріалів справи письмових доказів, листом від 02 березня 2018 № 13-21 вказане вище управління соціального захисту направило заяву ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

У свою чергу цей Департамент органу місцевого самоврядування направив заяву третьої особи до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради.

Департамент транспорту спрямував заяву ОСОБА_2 про надання права на безоплатне паркування та зберігання належного ОСОБА_1 автомобілю до Комунального підприємства «Одестранспарксервіс».

Більш ніж через три місяці - 05 червня 2018 знадобилось третій особі щоб з`ясувати та листом за № 65/05 КП «Одестранспарксервіс» повідомити заявника, що Одеською міською радою не визначався уповноважений орган на прийняття рішення про видачу водіям направлень на безоплатне зберігання транспортних засобів на автостоянках, а відтак, у комунального підприємства відсутні повноваження з цього питання.

02 червня 2018 Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради в друге направив заяву ОСОБА_2 до КП "Одестранспарксервіс" де вказав на те, що п.5.9 «Основних напрямків діяльності виконавчого комітету Одеської міської ради у вирішенні проблем інвалідів на період до 2020 рок», затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 05 березня 2012 №84, забезпечення надання пільг інвалідам, членів їх сімей… на безоплатне паркування та зберігання транспортних засобів відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25 травня 2011 №585, покладено на КП «Одестранспарксервіс». Однак КП, вказане останнім в листі від 17 липня 2018 №10/05-08, вказало, що підприємство не визначено як уповноважений орган і не має повноважень.

Оскільки Одеська міська рада на підставі поданої районним органом соціального захисту населення інформації 26 лютого 2018 не прийняла у місячний строк рішення щодо видачі позивачу направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу на автостоянці, місце розташування якої задовольняє заявника, ОСОБА_1 з 12 квітня 2018 сплачує по 350 - 400 гривень щомісяця за зберігання авто. Квитанції про сплату послуг автостоянки №54 за період з 12 квітня 2018 по листопад 2019 надані позивачем та залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Суд Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Lelas v. Croatia").

Отже судом апеляційної інстанції беззаперечно встановлено, що Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 № 585 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 53 від 31 січня 2018) на органи місцевого самоврядування, а у випадку, що розглядається на Одеську міську раду покладено обов`язок: встановлювати з урахуванням потреби кількість місць для безоплатного зберігання транспортних засобів водіїв та організацій на всіх автостоянках незалежно від форми власності, що є суб`єктами господарської діяльності або належать зазначеним суб`єктам, які надають послуги із зберігання транспортних засобів, що належать громадянам (крім автостоянок - гаражних кооперативів), і охороняються; визначати обсяг видатків місцевого бюджету на відповідний рік, необхідний для облаштування місць для безоплатного зберігання транспортних засобів, та передбачити компенсаційні виплати власникам автостоянок, на яких згідно з рішенням органу місцевого самоврядування виділено зазначені місця, сума яких обчислюється з урахуванням їх кількості, фактичного часу зберігання таких транспортних засобів на автостоянці та економічно обґрунтованих тарифів на послуги з їх зберігання протягом року.

Визначені ч.1 ст. 10, п.п.22. 25, 56-1 ч.1 ст. 26, ст. 26, ст. 27, ст. 34, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.1 ст. 10 і ч. 2 ст. 11 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та Порядком № 585 повноваження Одеською міською радою з 2011 по 2019 рік включно, не реалізовані, і як наслідок, звернення ОСОБА_2 26 лютого 2018 в інтересах ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Суворовського району міста Одеси щодо надання права на безоплатне паркування та зберігання належного позивачу автомобілю на автостоянці №54, машино-місце №333 до цього часу не розглянуто, будь-яке рішення стосовно цього питання не прийнято.

За відсутності визначених обсягів видатків місцевого бюджету на відповідний рік, необхідних для облаштування місць для безоплатного зберігання транспортних засобів, та встановленого розміру компенсаційні виплати власникам автостоянок, на яких згідно з рішенням органу місцевого самоврядування виділяються зазначені місця, виконавчі органи міської ради не встановили порядок компенсаційних виплат власникам автостоянок вартості послуг із зберігання транспортних засобів водіїв, що надані безкоштовно.

Наведеним обставинам справи Одеський окружний адміністративний суд не дав належної правової оцінки та пославшись на те, що Порядком № 585 не визначено, які саме органи місцевого самоврядування, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», наділяються повноваженнями для видачі заявникові направлення на безоплатне зберігання транспортного засобу в порядку п. 14, відхилив заявлені позивачем вимоги.

При цьому, суд першої інстанції порушив один із принципів адміністративного судочинства - верховенство права, відповідно до якого, зокрема, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

«Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень» (ч.1 ст. 2 КАС України).

Підсумовуючи все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд попередньої інстанції не дав належної правової оцінки викладеним вище законодавчим і нормативно-правовим актам, не застосував норми Закону, що врегульовують правовідносини, які виникли між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень на час заявленого позову.

Згідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України: «Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є не правильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права».

Зважаючи на викладені підстави, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати це рішення повністю та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно із ч.2 ст. 9 КАС України: «Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод , інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень».

«У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про :визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії» п.4ч. 2 ст. 245 КАС України.

«У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі вимоги, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд» ч.4 ст. 245 КАС України.

Реалізуючи положення Закону, суд апеляційної інстанції визнає за необхідне вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 , а саме: - визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради та зобов`язати відповідача-субєкта владних повноважень, у визначенні судом терміни, прийняти рішення; - розглянути заяву позивача з усіма доданими до неї документами, що була зареєстрована за №5 управлінням соціального захисту населення Суворовського району м. Одеси 26 лютого 2018 року та листом від 02 березня 2018 за №8-21 з пакетом документів була направлена до департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради; - на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 №585 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 53 від 31 січня 2018) визначити обсяг видатків місцевого бюджету на 2020 рік, необхідний для облаштування місць для безоплатного зберігання транспортних засобів.

Таке рішення є необхідним, оскільки для його прийняття виконано всі вимоги, визначені законом та підзаконним нормативно правовим актом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Вимога позивача про відшкодування понесених матеріальних витрат у сумі 6575 грн. підлягає задоволенню, так як знайшла своє підтвердження у наданих ОСОБА_1 письмових доказах - квитанціях ГО «Одеська обласна організація ВСА» про отримання коштів на зазначену суму.

Судові витрати на користь позивача не стягуються тому, що ОСОБА_1 , як інвалід другої групи загального захворювання, згідно до Закону, була звільнена від сплати судового збору.

Керуючись: ст. ст. 2, 6, 245, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 скасувати та прийняти нове рішення суду.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо виконання п.6 п.13 Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які проводять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 №585 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 53 від 31 січня 2018) .

Визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 з усіма доданими до неї документами, що була зареєстрована за №5 управлінням соціального захисту населення Суворовського району м. Одеси 26 лютого 2018 року та листом від 02 березня 2018 за №8-21 з пакетом документів була направлена до департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Зобов`язати Одеську міську раду протягом тридцяти днів з часу прийняття рішення П`ятим апеляційним адміністративним судом розглянути заяву ОСОБА_1 з усіма доданими до неї документами, що була зареєстрована за №5 управлінням соціального захисту населення Суворовського району м. Одеси 26 лютого 2018 року та листом від 02 березня 2018 за №8-21 з пакетом документів була направлена до департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Зобов`язати Одеську міську раду на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 №585 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 53 від 31 січня 2018) визначити обсяг видатків місцевого бюджету на 2020 рік, необхідний для облаштування місць для безоплатного зберігання транспортних засобів.

Стягнути з Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати за зберігання автомобілю HYNDAI ELANTRА НОМЕР_1 на автостоянці № 54 «Одеська обласна організація ВСА» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 28 Б, машино-місце НОМЕР_2 за період з у сумі 6575 грн.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повне судове рішення буде виготовлено 25 листопада 2019.

Суддя-доповідач:

Судді:Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.