Справа № 120/3130/19-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

22 листопада 2019 р. Справа № 120/3130/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Савчука М.В.

представника відповідача: Балік О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

визнати неправомірним рішення № 09 від 08.04.2019 року Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_2 з 09.01.2019 року згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

стягнути на його користь судовий збір.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 09.01.2019 року він звернувся з заявою до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням відповідача № 09 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач вважає таке рішення неправомірним, що порушує його права, що і стало підставою звернення з цим позовом до суду.

02.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23.10.2019 року, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

22.10.2019 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. До заяви про призначення пенсії, позивач подав необхідні документи, в тому числі, довідку про періоди участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою №122. Відповідно до довідки від 27.12.2018 року №27/12-1 виданої ДП «Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд зв`язку № 853» ОСОБА_1 був у зонах небезпеки ЧАЕС з 01.10.1987 по 02.10.1987, з 05.10.1987 по 06.10.1987, з 08.10.1987 по 09.10.1987, з 12.10.1987 по 16.10.1987, з 19.10.1987 по 23.10.1987, з 05.10.1987 по 15.10.1987. Однак зазначені періоди роботи в наданій довідці не співпадають з періодами, зазначеними в довідці від 03.06.2016 № 03/06-1, виданої ДП «Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд зв`язку № 853».

Відповідач вказав, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З огляду на те, що на підставі отриманих документів неможливо встановити кількість днів, що були відпрацьовані ОСОБА_1 у зоні відчуження, відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні пенсії як ліквідатору ЧАЕС у 1987 році (2 категорія).

За вказаних обставин, представник відповідача заперечує проти позовних вимог та вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

23.10.2019 року розгляд справи відкладено на 22.11.2019 року.

22.11.2019 року в судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заявив клопотання про заміну відповідача Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у цій справі. Позивач та представник позивача не заперечували проти заявленого клопотання.

Суд ухвалою від 22.11.2019 року, із занесенням до протоколу судового засідання, керуючись ч.7 ст.243, 293, 294 КАС України, задовольнив клопотання представника відповідача та замінив відповідача Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, з підстав вказаних у відзивах на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, судом встановлено наступні обставини.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 2-категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 17.11.1992 року.

09.01.2019 року позивач звернувся з заявою до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до абзацу 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

До заяви надав такі документи: довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; заяву про призначення пенсії № 279 від 09.01.2019 року; паспорт /посвідка; трудову книжку або документ про стаж № НОМЕР_2 ; військовий квиток № НОМЕР_3 від 17.08.2017 року; довідку про перебування в зоні ЧАЕС № 27/12-1 від 27.12.2018 року за формою №122, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р.; посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС А№239146.

Відповідно до довідки № 27/12-1 від 27.12.2018 року за Формою №122, виданої ДП «Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд зв`язку № 853, ОСОБА_1 був в зонах небезпеки ЧАЕС та безпосередньо зайнятий на роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах, у період з 01.10.1987 року по 02.10.1987 року; 05.10.1987 року по 06.10.1987 року; 08.10.1987 року по 09.10.1987 року; 12.10.1987 року по 16.10.1987 року; 19.10.1987 року по 23.10.1987 року.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці № 09 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки у наданій довідці періоди участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не співпадають з періодами, зазначеними в довідці від 03.06.2016 № 03/06-1, виданої ДП «Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд зв`язку № 853».

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що до подання заяви про призначення пенсії 09.01.2019 року позивач звертався до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» раніше, а саме 15.08.2017 року.

До заяви надав такі документи: довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; заяву про призначення пенсії № 10519; паспорт /посвідка; довідку про перебування в зоні ЧАЕС № 03/06-1 від 03.06.2016 року за формою №122, довідку про перейменування № 03/06-2 від 03.06.2016 року; посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки № 03/06-1 від 03.06.2016 року, виданої ДП «Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд зв`язку № 853, ОСОБА_1 був в зонах небезпеки ЧАЕС та безпосередньо зайнятий на роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком № 1, у період з 05.10.1987 року по 15.10.1987 року, та з 01.07.1988 року по 15.08.1988 року.

27.08.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області в порядку контролю перевірено матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 про відмову в призначенні пенсії та вказано про необхідність направлення запиту до органів соціального захисту населення відносно того, які документи слугували підставою встановлення особі статусу учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, оскільки згідно довідки та ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вбачається підстава ОСОБА_1 для визначення 3 категорії постраждалого з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Також зазначено про доцільність направлення запиту до органів Пенсійного фонду за місцем знаходження підприємства, з якого позивач був направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС щодо перевірки первинних документів, які підтверджують періоди роботи та нарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження.

31.01.2019 року Управлінням Пенсійного фонду у місті Вінниця був направлений запит до Вінницької обласної державної адміністрації щодо надання довідки та зазначення правових підстав відповідно до яких видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорія) ОСОБА_1 .

На лист Управління Пенсійного фонду у місті Вінниці від 31.01.2019 року надано відповідь про те, що Департамент соціальної та молодіжної політики облдержадміністрації надає копії документів, які слугували підставою видачі посвідчення, а також 17.06.1997 року тимчасова комісія Вінницької обласної державної адміністрації з перевірки правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» підтвердила правильність посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії ОСОБА_1 .

Також, Вінницькою обласною державною адміністрацією надано довідку № ІІІ від 07.10.1992 року відповідно до якої ОСОБА_1 виконував роботу на дільниці Пересадочна-Янів зони відчуження у період з 01.10.1987 року по 02.10.1987 року; з 05.10.1987 року по 06.101987 року; з 08.10.1987 року по 09.10.1987 року; з 12.10.1987 року по 16.10.1987 року; з 19.10.1987 року по 23.10.1987 року.

Враховуючи наведені обставини, позивач вважає рішення про відмову в призначенні йому пенсії відповідно п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірним, що порушує його права, що і стало підставою звернення з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу починаючи з 1 січня 2019 року не менше 26 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом з`ясовано, що страховий стаж (неповний) ОСОБА_1 складає 34 років 10 місяців 18 днів, з яких: страховий стаж до 01.01.2004 року 20 років 05 місяців 11 днів та страховий стаж після 01.01.2004 року 14 років 05 місяців 07 днів.

Ч. 1 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу:

Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС :

- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів-10 років;

які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років;

- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році 5 років.

Згідно ст. 65 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, відповідно до вказаного Порядку, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Судом досліджено довідку № ІІІ від 07.10.1992 року, видану ДП «Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд зв`язку № 853, відповідно до якої ОСОБА_1 виконував роботу на дільниці Пересадочна-Янів зони відчуження у період з 01.10.1987 року по 02.10.1987 року; з 05.10.1987 року по 06.101987 року; з 08.10.1987 року по 09.10.1987 року; з 12.10.1987 року по 16.10.1987 року; з 19.10.1987 року по 23.10.1987 року. Тобто, 16 днів позивач працював в зоні Чорнобильської АЕС.

На підставі цієї довідки уповноваженим органом позивачу встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Відповідно до довідки № 27/12-1 від 27.12.2018 року ОСОБА_1 , виданої ДП «Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд зв`язку № 853, ОСОБА_1 був в зонах небезпеки ЧАЕС та безпосередньо зайнятий на роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі списком № 1, у період з 01.10.1987 року по 02.10.1987 року; 05.10.1987 року по 06.10.1987 року; 08.10.1987 року по 09.10.1987 року; 12.10.1987 року по 16.10.1987 року; 19.10.1987 року по 23.10.1987 року. Тобто, 16 днів позивач працював в зоні Чорнобильської АЕС.

Таким чином, участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році понад 14 днів підтверджено довідкою № 27/12-1 від 27.12.2018 року форми №122 та довідкою № ІІІ від 07.10.1992 року, які збігаються за змістом повністю.

Доказів спростування цьому відповідач не надав.

Крім того, статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії підтверджується відповідним посвідченням, виданим Вінницькою обласною державною адміністрацією 17 листопада 1992 року.

Крім того, питання визначення статусу позивача було предметом розгляду засідання

Тимчасової комісії з перевірки правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», відповідно до рішення якої, оформленого протоколом №4 від 17.06.1997р. було підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії ОСОБА_1 .

Враховуючи, що саме уповноважений орган при прийнятті рішення про видачу посвідчення перевіряє надані для цього документи, суд дійшов висновку, що уповноваженим органом було підтверджено факт участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, ні на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії до відповідача, ні на час розгляду справи в суді, факту необґрунтованої видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії позивачу уповноваженим на те органом встановлено не було.

Враховуючи зазначене, на думку суду, відповідач необґрунтовано відмовив позивачеві у призначенні пенсії ОСОБА_1 як ліквідатору ЧАЕС 2 категорії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Підсумовуючи наведене, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що надані позивачем документи, а також наявність достатнього страхового стажу, дають підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2018 року справа №398/438/17, від 02.11.2018 року справа №398/3389/16-а.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині належить задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення даного адміністративного позову.

Оскільки позивач в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Разом з тим суд звертає увагу, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі ніж встановлено Законом.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення № 09 від 08.04.2019 року Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році відповідно до абзацу 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 09.01.2019 року згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 27.11.2019.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна