Справа № 187/1161/19(2-а/0187/19/19)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 187/1161/19(2-а/0187/19/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС

на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року (суддя Іщенко І.М.) у справі №187/1161/19 (2-а/0187/19/19) за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0364/11000/18 від 01 листопада 2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що у зв`язку з прийняттям 20.11.2018 Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», 19 грудня 2018 року ним через повіреного у повному обсязі здійснені платежі на відповідний рахунок Дніпропетровської митниці, визначені митним органом, що підтверджується квитанцією від 20.12.2018 р. на суму 70 352 грн., до складу якої входить добровільний внесок у розмірі 8 500 грн. Оскаржувану постанову позивач вважав неправомірною, оскільки його не було належним чином повідомлено про час розгляду справи та ним у встановлений законом термін було виконано всі необхідні дії, пов`язані із порядком та строком розмитнення транспортного засобу «MAZDA 5», VIN № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , ввезеного на митну територію України.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено. За наслідками розгляду справи суд першої інстанції вказав на безпідставність аргументів позивача щодо недотримання його права на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення. З цього приводу суд виходив з того, що відповідачем надано докази, які свідчать про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. В той же час, задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що 25.11.2018р. набув чинності Закон №2612-VІІ, яким визначено пільгові умови митного оформлення транспортних засобів та підстави звільнення особи від відповідальності за порушення митних правил. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вказаний Закон звільняє осіб від відповідальності за порушення митних правил, то він має зворотну дію у часі та підлягає застосуванню у спірних відносинах.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил. Скаржник вказує на те, що оскаржувану постанову прийнято 01.11.2018р., в той час, як Закон №2612-VІІ набув чинності 25.11.2018р. При цьому, за позицією відповідача, вказаний Закон не може мати зворотної дії у часі, оскільки Закон не скасовував та не пом`якшував відповідальність за порушення митних правил, а навпаки таку відповідальність посилював та збільшував санкції за порушення митних правил.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 14.05.2018 ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Славутич-Комарин» в зоні Чернігівської митниці ДФС по каналу «Зелений коридор» в митному режимі транзит транспортний засіб «MAZDA 5», VIN № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 .

Згідно вимог статті 95 МК України ОСОБА_1 повинен був вивезти даний автомобіль протягом 10 діб.

Станом на 13.09.2018 зазначений автомобіль за межі митної території не вивезений та не заявлений у будь-який інший митний режим.

01.11.2018 року заступником начальника Дніпропетровської митниці ДФС винесено постанову у справі про порушення митних правил №0364/11000/18, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,0грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Митне оформлення транспортних засобів, положення митних режимів, порядок переміщення транспортних засобів через митний кордон України та інші питання пов`язані з митним оформленням товарів регулюються Митним кодексом України (далі МК України).

Стаття 381 МК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) визначала особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України.

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України (в тій же редакції) громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч.6 ст.379 Митного кодексу України, строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Відповідно ч.3 ст.470 Митного кодексу України (в редакції на час прийняття оскаржуваної постанови), перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вказаними нормами права встановлено обов`язок особи, у встановлений Законом строк, вивезти транспортний засіб з митної території України та у разі не виконання такого обов`язку, передбачена адміністративна відповідальність.

Встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що митне оформлення автомобіля «MAZDA 5», VIN № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , який ввезено на територію України в режимі транзит 14.05.2018р., здійснено 20.12.2018р.

Тобто, встановлені обставини справи свідчать про порушення позивачем вимог п.1 ч.1 ст.95 МК України і вказане порушення позивачем не заперечувалось.

В той же час, позивач вказував на те, що ним виконано усі вимоги щодо пільгового розмитнення транспортних засобів, які визначені Законом №2612-VІІ, а отже він повинен бути звільнений від відповідальності за порушення митних правил.

З приводу таких аргументів позивача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

25.11.2018 набрав чинності "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України; нормативно-правовий акт № 2612-VIII від 08.11.2018 (Закон № 2612-VIII), який прийнято з метою врегулювання питання ввезення транспортних засобів на митну територію України, забезпечення дієвого контролю за переміщенням, цільовим використанням транспортних засобів, поміщених в митний режим транзиту чи тимчасового ввезення, посилення відповідальності громадян за порушення митних правил.

Так, пунктом 13 Закону № 2612-VIII внесено зміни до розділі XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, зокрема, доповнити пунктами 9-2 та 9-3 такого змісту:

"9-2. Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

9-3. Установити, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року №1077, затверджено Тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України (далі Тимчасовий порядок).

Пунктом 1 Тимчасового порядку визначено, що він визначає механізм виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТЗЕД та ввезені громадянами на митну територію України в період з 1 січня 2015 р. до 25 листопада 2018 р.

Згідно пункту 11 Тимчасового порядку сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 93 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).

Відповідно до п. 16 Тимчасового порядку завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Отже, Законом № 2612-VIII визначено пільгові умови розмитнення транспортних засобів ввезених на територію України з 1 січня 2015 року по 25 листопада 2018 року, а також визначено підстави для звільнення особи, яка винна у порушенні строків митного режиму тимчасового ввезення (транзиту), від відповідальності, передбаченої зокрема ст.470 МК України.

З цього приводу слід звернути також і на те, що однією із умов, звільнення особи від відповідальності, законодавцем визначено те, що така особа повинна добровільно сплатити до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500,0грн., що дорівнює розміру штрафу, який був передбачений ч.3 ст.470 МК України.

Встановлені обставини у цій справі, які не заперечуються відповідачем, свідчать про те, що позивачем у визначений Законом №2612-VIII строк (180 днів) здійснено митне оформлення транспортного засобу, у зв`язку з чим сплачені усі передбачені митні платежі, а також добровільно сплачено до бюджету 8500,0грн.

Встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки Законом №2612-VIII, при дотриманні певних умов, фактично скасовано відповідальність осіб, винних у порушенні митних правил під час здійснення ввезення транспортних засобів на територію України, то положення вказаного Закону, в силу вимог ст..58 Конституції України, мають зворотну силу в часі.

Отже оскільки встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що по-перше, позивачем ввезено на територію України транспортний засіб у період часу з 1 січня 2015 року по 25 листопада 2018 року; по-друге, позивачем порушено строк ввезення транспортного засобу, який визначено ст..95 МК України; в-третє, позивачем дотримано вимог Закону № 2612-VIII щодо митного оформлення автомобіля та добровільно сплачено до бюджету 8 500,0грн., суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення позивача від відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Аргументи відповідача про те, що на час прийняття оскаржуваної постанови Закон № 2612-VIII не набув чинності та Закон № 2612-VIII не може мати зворотної дії у часі, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги з огляду на таке. Так, як зазначено вище, оскільки Закон №2612-VIII, при дотриманні певний умов, скасовував відповідальність для усіх осіб, які ввезли на територію України транспортні засоби у певний проміжок часу та які порушили термін їх вивезення, визначений ст..95 МК України, то дія цього Закону, в частині звільнення від відповідальності, безумовно повинна поширюватися на усю категорію визначених осіб, а не лише тих осіб, яких ще не встигли притягнути до відповідальності до набрання чинності Законом №2612-VIII.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для звільнення позивача від відповідальності за порушення митних правил та скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу у розмірі 8500,0грн.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року у справі №187/1161/19 (2-а/0187/19/19) - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 26.11.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк