Справа № 520/10217/19
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 р. № 520/10217/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, м-н Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд :

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати позивачу державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 листопада 2011 року по 01 січня 2013 року на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2010 року у справі №2002 /2-а-162/10, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 28.12.2012 №5110/13-02, де сума боргу скла дає 54330 грн.33 коп.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити позивачу державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 листопада 2011 року по 01 січня 2013 року на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2010 року у справі №2002 /2-а-162/10, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 28.12.2012 № 5110/13-02, де сума боргу складає 54330 грн.33 коп.

- зобов`язати відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не виплачено державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 року по 01.01.2013 року у розмірі 54330 грн. 33 коп. на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 11.03.2010 року у справі № 2002/2-а-162/10.

Через канцелярію суду представником відповідача надано відзив на позов, у якому з позовними вимогами не погодився, просив відмовити у їх задоволенні, проте зазначив, що відповідно до ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розмір заборгованості управління за період з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року складає 54 330 грн. 33 коп. на підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області по справі № 22-ц-7718/2011 року. Виплата буде здійснюватись при надходженні коштів з державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку в Ізюмському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області (реорганізовано у Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області) та отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначену йому згідно ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII. (далі - Закон № 796-XII).

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2010 року у справі №2002/2-а-162/10 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи із 6 мінімальних розмірів пенсій за віком, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які по страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду третьої групи, починаючи з 1 вересня 2005 року.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести по відношенню до ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, з 1 вересня 2005 року в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, вста новленою ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з ура хуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездат ність.

Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 20 травня 2011 року у справі №22-ц-7718/2011 постанова Барвінківського районного суду Харків ської області від 11 березня 2010 року змінена та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраж дали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних розмірів пенсій за віком, та 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 За кону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні ви плати з 10 лютого 2009 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року у справі № 820/3309/18 позов ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення та стягнення державної та додаткової пенсії - задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у донарахуванні та виплаті державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області від 20.05.2011 у справі №22-ц-7718/2011 у розмірі 6 (шістьох) мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області донарахувати і виплатити ОСОБА_1 державну і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року, на підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області від 20.05.2011 у справі №22-ц-7718/2011 у розмірі 6 (шістьох) мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області подати до суду у місячний строк після набрання чинності рішення, звіт про його виконання.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не виплачено державну та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 по 01.01.2013 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 11.03.2010 року у справі № 200./2-а-162/10, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Разом з тим, постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 11.03.2010 у справі №2002/2-а-162/10 зобов`язано здійснити перерахунок державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії, без зобов`язання виплати перерахованої суми пенсії.

Суд зазначає, що згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області № 5110/13-02 від 28.12.2012 розмір заборгованості з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року станом на 01.01.2013 року складає 54 330 грн. 33 коп. Виплата заборгованості буде здійснюватись при надходженні коштів з державного бюджету. Суд вважає за необхідне зазначити, що у наданому відзиві, представником управління, наявність заборгованості у розмірі 54 330 грн., не заперечувалась.

Жодних доказів здійснення виплати вказаної суми заборгованості або підстав для її невиплати станом на час розгляду справи представником відповідача до матеріалів справи не надано.

Право позивача на отримання вказаної суми пенсії підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили, сума заборгованості визначена відповідачем.

Суд акцентує увагу на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова ВС України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Таким чином, суд приходить до висновку, що задля відновлення порушеного права позивача належним та достатнім способом захисту є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити позивачу державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2010 року у справі №2002 /2-а-162/10, де сума боргу складає 54330 грн.33 коп.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що прийнята постанова суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись. Тому дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, м-н Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 року по 31.12.2012 року на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2010 року у справі №2002 /2-а-162/10.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.