Справа № 200/12435/18-а
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

22 листопада 2019 року справа №200/12435/18-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо призначення дострокової пенсії за віком, як батьку, що виховав дитину інваліда дитинства до досягнення ним повноліття; 2) зобов`язання відповідача призначити позивачу дострокову пенсію за віком, як батькові, що виховав дитину інваліда дитинства до досягнення ним повноліття, відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправною бездіяльності відповідача щодо призначення дострокової пенсії за віком, як батькові, що виховав дитину інваліда дитинства до досягнення ним повноліття, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він займався вихованням та забезпеченням дитини з інвалідністю з дитинства до досягнення ним повноліття, на підтвердження чого відповідачу надано всі необхідні документи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві про зобов`язання призначити позивачу дострокову пенсію за віком в адміністративній справі №200/12435/18-а передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу №200/12435/18-а передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/12435/18-а в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 липня 2019 року адміністративну справу №200/12435/18-а призначено до розгляду в судовому засіданні на 02 вересня 2019 року.

Відповідач у письмовому відзиві на адміністративний позов зазначив, що оскільки дружина позивача ОСОБА_2 використала право на призначення дострокової пенсії за віком, як мати інваліда з дитинства, то законні підстави для призначення дострокової пенсії позивачу відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що 29 грудня 1995 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, у якому народилося двоє дітей - ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 ) та ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4 ), 1996 року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження від 25 серпня 1996 року серія НОМЕР_1 та серія НОМЕР_2 .

Матеріали справи підтверджують, що діти мають захворювання "дитячий церебральний параліч", у зв`язку з чим їм встановлено статус інвалідів з дитинства.

Позивач зазначає, що виховання дітей ним та дружиною здійснювалось окремо, у зв`язку з чим він має право на призначення дострокової пенсії за віком, як батько, що виховав дитину інваліда дитинства до досягнення ним повноліття, відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами звернення позивача від 30 травня 2018 року №Ц-1820, ГУ ПФУ в м. Києві повідомило про відсутність підстав для призначення дострокової пенсії за віком, як батькові, що виховав дитину інваліда дитинства до досягнення ним повноліття, мотивуючи тим, що дружиною позивача ОСОБА_2 використано право на призначення такого виду пенсії.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи з меж позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше 5 років.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що право на дострокову пенсію за віком може мати батько, який виховав інваліда з дитинства до шестирічного віку, після досягнення ним 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Частиною першою статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 1.6 Порядку встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Пунктом 2.1 Порядку зокрема передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абзацом першим пункту 3 частини першої статті 115 Закону); заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку або документи, що підтверджують її відсутність (свідоцтво органу державної реєстрації актів цивільного стану (далі - ДРАЦС) про смерть, рішення суду про визнання її безвісно відсутньою тощо), у разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абзацом другим пункту 3 частини першої статті 115 Закону).

Згідно з пунктами 2.17, 2.18 Порядку, при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Судом на підставі даних паспорта та трудової книжки серія НОМЕР_3 встановлено, що станом на момент звернення до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, позивачу виповнилось 55 років та він має страховий стаж не менше 20 років.

У свою чергу, однією з обов`язкових умов для призначення дострокової пенсії за віком є виховання до шестирічного віку саме дитини - інваліда з дитинства.

При цьому, для призначення пенсії на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має значення не факт встановлення інвалідності, а момент настання інвалідності у дитини, що повинен мати місце протягом періоду життя дитини з моменту народження і до інвалідності у дитини до досягнення шестирічного віку, оскільки виховання дитини-інваліда у віці до 6 років створює більше перешкод для участі у суспільно-корисній діяльності, наслідком якої є отримання заробітної плати і страхового стажу, що зумовлюється сплатою страхувальником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_3 має захворювання "дитячий церебральний параліч", у зв`язку із чим, йому встановлено статус інваліда з дитинства у 1999 році, що підтверджується медичним висновком від 14 жовтня 1999 року №784, а також медичними висновками від 20 серпня 2001 року №941, від 11 вересня 2003 року №1141, від 31 липня 2008 року №166, від 29 травня 2013 року №86/13/2404.

При цьому, факт наявності у ОСОБА_3 статусу дитини - інваліда з дитинства з 1999 року відповідачем не заперечується та підтверджується інформацією, яка міститься у розпорядженнях органів Пенсійного фонду про призначення та перерахунок пенсії.

На підтвердження виховання дитини - інваліда з дитинства, позивачем надано в матеріали справи копії наступних документів: посвідчення ОСОБА_3 №НОМЕР_5, у якому зазначено, що опікуном є батько ОСОБА_1 ; довідок ЖЕК МПО "ДОН" від 23 грудня 1999 року №01/125, від вересня 2001 року №01/25, від 22 серпня 2003 року №01/78, виданих ОСОБА_3 про те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , склад сім`ї - дві людини: ОСОБА_3 , 1996 року народження та ОСОБА_1 , 1963 року народження; заяви до Управління соціального захисту населення про призначення пенсії по інвалідності від 17 листопада 1994 року, зі змісту якої вбачається, що заявником є ОСОБА_1 ; заяви ОСОБА_2 , у якій зазначено, що вона отримує пенсію за віком, як опікун (мати) дитини-інваліда з дитинства ОСОБА_4 та мешкає окремо від другого сина ОСОБА_3 , який з народження мешкає з чоловіком за іншою адресою, та просить призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як батьку, що виховав дитину інваліда дитинства до досягнення ним повноліття; посвідчення ОСОБА_3 №НОМЕР_6, у якому зазначено, що опікуном є ОСОБА_2 .

З наведеного вбачається, що вихованням та забезпеченням ОСОБА_3 , інваліда з дитинства, до досягнення віку, яким передбачено право на отримання дострокової пенсії за віком займався батько ОСОБА_1 , у свою чергу матері ОСОБА_2 , дострокову пенсію за віком призначено, у зв`язку з вихованням другої дитини - ОСОБА_4 , а тому доводи відповідача про те, що право на призначення даного виду пенсії використано дружиною позивача є безпідставними.

Факт виховання ОСОБА_3 саме батьком та обставини призначення дострокової пенсії ОСОБА_2 підтверджується також показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні 21 жовтня 2019 року, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Суд також звертає увагу, що факт надання позивачем повного пакету документів на підтвердження виховання дитини - інваліда з дитинства до досягнення ним повноліття, відповідачем не заперечується.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для призначення позивачу дострокової пенсії за віком, як батькові, що виховав дитину інваліда дитинства до досягнення ним повноліття, відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо призначення ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком, як батькові, що виховав дитину інваліда дитинства до досягнення ним повноліття.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як батькові, що виховав дитину інваліда дитинства до досягнення ним повноліття, відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 );

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А . Кузьменко Кузьменко