Справа № 461/6638/19
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6638/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

за участю:

секретаря судового засідання Чорненької К.М.,

представника позивача Дзундзи О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Йосипова Андрія Анатолійовича до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України, начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича від 20.08.2019 року у справі про порушення митних правил №3024/20900/10, якою ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України і накладено адміністративне стягнення штраф 257 003,10 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 257 003,10 грн. З № 3024/20900/19 від 20.08.2019 постанови в справі про порушення митних правил вбачається, що 04.08.2018 року митним постом «Мостиська» Львівської митниці ДФС було здійснено пропуск на митну території України товару «легковий автомобіль MERCEDES-BENZ, модель Е220, дата введення в експлуатацію - 25.04.2013, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів 2 143 см З, тип двигуна - дизельний, в кількості 1 шт», який переміщувався згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA205100/2018/012888 від 03.08.2018. На підставу пропуску вказаного товару ОСОБА_3 до митного оформлення було подано рахунок-фактуру № FA/131/2018 від 02.08.2018 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Старостою Перемишлянським (Республіка Польща), згідно яких, польською компанією WIFI Sp. z o.o. було продано ОСОБА_4 легковий автомобіль MERCEDES-BENZ E220CDI, VIN НОМЕР_1 , за ціною 6000.00 євро, згідно митної декларації ІМ40ЕE №UA205100/2018/012888 від 03.08.2018 одержувачем товару є громадянин ОСОБА_5 , а особа уповноважена за фінансове врегулювання - ОСОБА_1 .

Митним органом Республіки Польща листом № 0201-ICP.541.832.2019J від 22.05.2019 року надано копії митної декларації MRN 18PL402010E0721090 від 02.08.2018 та рахунку фактури № FA/131/2018 від 02.08.2018 згідно яких продавцем автомобіля марки MERCEDES- BENZ E220CDI, VIN НОМЕР_1 є польська компанія WIFI Sp. z o.o., покупець - гр. ОСОБА_6 , а фактурна вартість вказаного автомобіля складає 64 080 злотих.

Відповідно до службової записки управління адміністративних митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС від 15.07.2019 № 3113/13-70-19/45 сума митних платежів, які мали би бути сплачені при ввезені на митну території України зазначеного вище транспортного засобу, з урахуванням інформації та копій документів наданих митними органами Республіки Польща, станом на дату здійснення митного оформлення становить 177 538, 79 гривень.

Несплачена сума митних платежів складає 85 667,70 гривень.

На думку посадових осіб Львівської митниці ДФС, ОСОБА_1 вчинила дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості товару та надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Вважає, що винесена постанова у справі про порушення митних правил № 3024/20900/19 від 20.08.2019 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, зважаючи на наступне. У діях ОСОБА_1 відсутній умисел.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 було видано довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального органу Чернівецької області Романюк Г.В., зареєстрована в реєстрі за № 1052, та якою уповноважено ОСОБА_5 бути представником ОСОБА_1 на території України та на території іноземних держав, зокрема в органах фіскальної (податкової) служби, Державної митної служби України з питань придбання на її ім`я будь якого майна (рухомого (в тому числі транспортних засобів), для чого уповноважено ОСОБА_5 бути її представником та митниці з питання митного оформлення придбаних на її ім`я транспортних засобів, заповнення та підписання митних декларацій (замитнення, розмитнення), тощо.

Дана довіреність була видана на ім`я ОСОБА_5 , так як останній більш усвідомлений та компетентний в питаннях придбання автомобіля, оформлення документів для декларування, перевезення товарів через митний кордон, розмитнення, тощо. Всі питання пов`язанні з придбання, оформленням та розмитненням автомобіля ОСОБА_1 делегувала ОСОБА_5 .

На підставі вказаної довіреності, ОСОБА_5 були вчиненні всі дії направленні на збір та оформлення документів для розмитнення та здійснювалось безпосереднє розмитнення придбаного на ім`я ОСОБА_1 транспортного засобу - автомобіля MERCEDES-BENZ.

Зокрема, 03.08.2018 року ОСОБА_5 , на підставі довіреності видної приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального органу Чернівецької області Романюк Г.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1052, було сформовано митну декларацію для пропуску автомобіля MERCEDES-BENZна територію України з території Республіки Польща.

В період часу з 03.08.2018 по 04.08.2018 року перебуваючи на митному посту «Мостиська» Львівської митниці ДФС збір, оформлення, подання документів потрібних для розмитнення автомобілю MERCEDES-BENZ проводив ОСОБА_8 .

ОСОБА_1 в той період часу, дійсно, була разом із ОСОБА_5 , зокрема і в салоні автомобіля MERCEDES-BENZ, проте не здійснювала безпосереднього оформлення документів потрібних для розмитнення автомобіля, не подавала взагалі будь якого пакету документів працівникам митної служби.

Враховуючи викладене, можна стверджувати, що ОСОБА_1 не мала на меті вчинити будь які дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості товару та надати з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

А відтак, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.09.2019 року відкрито провадження у справі.

23.09.2019 року до суду надійшов відзив на позов.

15.11.2019 року надійшла відповідь на відзив відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, доручивши представляти свої права та інтереси адвокату Дзундзі О.В.

Представник позивача адвокат Дзундза О.В. в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на матеріали справи, та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав відзив на позов. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підтвердження про направлення на адресу відповідача судової повістки.

У відзиві зазначано, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог покликаючись на наступне.ОСОБА_1 було відомо про фактично сплачену суму при покупці вказаного автомобіля та про існування двох пакетів документів щодо придбання та митного оформлення вказаного автомобіля, оскільки, один пакет документів, згідно якого фактурна вартість автомобіля становить 64080 злотих (згідно курсу НБУ станом на 08.08.2018, 472 425,96 гри.), нею подався митним органам Республіки Польща, а інший, згідно якого фактурна вартість автомобіля складає 6000 євро (згідно курсу НБУ станом на 08.08.2018, $ 098,96 грн.), було пред`явлено до митного контролю Львівській та Волинській митницям ДФС. Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості товару та надання з цією метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Необгрунтованим вважають висновок позивача про те, що правопорушення,

передбачене ст. 485 Митного кодексу України характеризується прямим умислом,

позивач не наводить жодної норми Митного кодексу України, яким би передбачався виключно прямий умисел вказаного правопорушення.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, що кваліфікується за ст. 485Митного кодексу України - " Дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів", характеризується умисною або необережною формою вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів податків і зборів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю. В даному випадку правопорушення вчинено з необережності у формі недбалості, тобто особа, яка його вчинила, не передбачала настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, хоча повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП України).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою у справі про порушення митних правил №3024/20900/19 від 20.08.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 257 003, 10 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови № 3024/20900/19 від 20.08.2019 вбачається, що в справі 04.08.2018 року митним постом «Мостиська» Львівської митниці ДФС було здійснено пропуск на митну територію України товару «легковий автомобіль MERCEDES- BENZ, модель Е220, дата введення в експлуатацію - 25.04.2013, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів 2 143 см З, тип двигуна - дизельний, в кількості 1 шт», який переміщувався згідно митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA205100/2018/012888 від 03.08.2018. На підставу пропуску вказаного товару ОСОБА_3 до митного оформлення було подано рахунок-фактуру № FA/131/2018 від 02.08.2018 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Старостою Перемишлянським (Республіка Польща), згідно яких, польською компанією WIFI Sp. z o.o. було продано ОСОБА_10 легковий автомобіль MERCEDES-BENZ E220CDI, VIN НОМЕР_1 , за ціною 6 000 євро, згідно митної декларації ІМ40ЕE №UA205100/2018/012888 від 03.08.2018 одержувачем товару є громадянин ОСОБА_5 , а особа уповноважена за фінансове врегулювання - гр. ОСОБА_1 .

Митним органом Республіки Польща листом № 0201-ICP.541.832.2019J від 22.05.2019 року надано копії митної декларації MRN 18PL402010E0721090 від 02.08.2018 та рахунку фактури № FA/131/2018 від 02.08.2018 згідно яких продавцем автомобіля марки MERCEDES- BENZ E220CDI, VIN НОМЕР_1 є польська компанія WIFI Sp. z o.o., покупець - гр. ОСОБА_6 , а фактурна вартість вказаного автомобіля складає 64 080 злотих.

Відповідно до службової записки управління адміністративних митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС від 15.07.2019 № 3113/13-70-19/45 сума митних платежів, які мали би бути сплачені при ввезені на митну території України зазначеного вище транспортного засобу, з урахуванням інформації та копій документів наданих митними органами Республіки Польща, станом на дату здійснення митного оформлення становить 177 538, 79 гривень.

Таким чином, на думку посадових осіб Львівської митниці ДФС, ОСОБА_1 вчинила дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості товару та надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Винесена постанова у справі про порушення митних правил № 3024/20900/19 від 20.08.2019 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, зважаючи на наступне:

Відповідно до ч.1, ст. 531 Митного кодексу України підстави для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил

1. Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, без підставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2, ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України, порушення вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивихвідомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

11.04.2018 року ОСОБА_1 було видано довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального органу Чернівецької області Романюк Г.В., зареєстрована в реєстрі за № 1052, та якою уповноважено ОСОБА_5 бути представником ОСОБА_1 на території України та на території іноземних держав, зокрема в органах фіскальної (податкової) служби, Державної митної служби України з питань придбання на її ім`я будь якого майна (рухомого (в тому числі транспортних засобів), для чого уповноважено ОСОБА_5 бути її представником та митниці з питання митного оформлення придбаних на її ім`я транспортних засобів, заповнення та підписання митних декларацій (замитнення, розмитнення), тощо.

Дана довіреність була видана на ім`я ОСОБА_5 , так як останній більш усвідомлений та компетентний в питаннях придбання автомобіля, оформлення документів для декларування, перевезення товарів через митний кордон, розмитнення, тощо. Всі питання пов`язанні з придбанням, оформленням та розмитненням автомобіля ОСОБА_1 делегувала ОСОБА_5 .

На підставі вказаної довіреності, ОСОБА_5 були вчиненні всі дії направлені на збір та оформлення документів для розмитнення, та здійснювалось безпосереднє розмитнення придбаного на ім`я ОСОБА_1 транспортного засобу - автомобіля MERCEDES-BENZ.

Зокрема, 03.08.2018 року ОСОБА_5 , на підставі довіреності виданої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального органу Чернівецької області Романюк Г.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1052, було сформовано митну декларацію для пропуску автомобіля MERCEDES-BENZ на територію України з території Республіки Польща.

В період часу з 03.08.2018 по 04.08.2018 року, перебуваючи на митному посту «Мостиська» Львівської митниці ДФС, збір, оформлення, подання документів потрібних для розмитнення автомобіля MERCEDES-BENZ проводив ОСОБА_8 .

ОСОБА_1 в той період часу, дійсно, була разом із ОСОБА_5 , зокрема і в салоні автомобіля MERCEDES-BENZ, проте не здійснювала безпосереднього оформлення документів потрібних для розмитнення автомобіля, не подавала взагалі будь якого пакету документів працівникам митної служби.

А відтак, не знала і не могла знати, які саме документи ОСОБА_5 , як представником за довіреністю, були подані від її імені працівникам митної служби для розмитнення автомобіля MERCEDES-BENZ.

Враховуючи наведене суд вважає, що ОСОБА_1 не мала на меті вчинити будь які дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості товару та надати з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

А відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту даної статті випливає, що, у постанові повинні бути обґрунтовані і вмотивовані всі докази та надано юридичну оцінку обставинам справи, також має бути обґрунтовано вид і захід застосованого стягнення.

Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підставі доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Проте, в порушення ст. 489 МК України, посадовими особами Львівської митниці ДФС, при винесенні оскаржуваної постанови не отримано пояснень від ОСОБА_1 та не з`ясовано ступеня її вини, наявність чи відсутність умислу на вчинення даного правопорушення, що призвело до того, що не були взяті до уваги всі описані обставини, зокрема не взято до уваги та не надано належної правової оцінки тому, що саме ОСОБА_11 , уповноважений довіреністю, здійснював оформлення та подачу документів для декларування, заповнення декларацій для митного оформлення автомобіля, тощо.

При винесені оскаржуваної постанови, посадовими особами Львівської митниці ДФС жодним чином не з`ясовано обставин, які пом`якшують відповідальність.

На підставі наведеного можна стверджувати, що відповідач прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Єдиною підставою для складання протоколу про порушення митних правил та єдиним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення, були одержані від Польської сторони: відповідь на запит від 19.06.2019 року, лист № 0201-ІСР.541.832.2019J від 22.05.2019, копія рахунку FA/131/2018 від 02.08.2018 року, копія експортної декларації MRN 18PL402010E0721090 від 02.08.2018.

Копія рахунку FA/131/2018 від 02.08.2018, копія декларації MRN 18PL402010E0721090 від 02.08.2018 складені польською мовою, на них відсутні будь-які відмітки апостилю, відсутній також переклад.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Документи, використані відповідачем при винесенні спірної постанови, у тому числі лист№ 0201-ІСР.541.832.2019J від 22.05.2019 року, копії митної декларації MRN 18PL402010E0721090 від 02.08.2018 та рахунку-фактури № FA/131/2018 від 02.08.2018, жодним чином не легалізовані (відсутній апостиль), що унеможливлює підтвердження автентичності такого документа на предмет ідентифікації органу, що його видав та посадової особи, яка його підписала.

Крім цього надані документи не перекладені українською мовою.

Частиною 1 ст. 495 МК України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Докази мають бути належними, допустимими, достатніми і достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 73 КАС України).

Звертаємо вагу суду, що суд не може взяти до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Надані відповідачем документи, складені іноземною мовою, вони не перекладені українською мовою та не легалізовані належним чином, тому не відповідають вимогам, що пред`явлені до доказів ст. 495 Митного кодексу та ст. 72 КАС України.

Відповідно до ч. 1, ст. 526 Митного кодексу України справа про порушеннямитних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Відповідно до ч. 2, ст. 526 Митного кодексу України про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборівцей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 4, ст. 526 Митного кодексу Українисправа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Митним кодексом України визначено порядок провадження у справі про порушення митних правил, визначено зокрема право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності знати про час та місце розгляду справи, брати участь у розгляді справи, подавати пояснення та заперечення.

Митним кодексом України визначено єдину обов`язкову умову розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: розгляд справи може відбуватись за відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише в разі, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо віднеї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Протокол про порушення митних правил № 3024/20900/19 від 30.07.2019 року був складений за відсутності ОСОБА_1 , без доказів на підтвердження своєчасного її сповіщення про місце і час розгляду, що свідчить про порушення посадовою особою відповідача порядку розгляду справи, з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо застосування адміністративного стягнення.

Розгляд справи про порушення митних правил без належного повідомлення ОСОБА_1 та за відсутності останньої, призвело до того, що ОСОБА_1 була позбавлена прав, передбачених ст. 498 МК України, зокрема, але не виключено права подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розглядусправикористуватисяюридичноюдопомогоюзахисника,даватиусні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення.

ОСОБА_1 була позбавлена можливості надати усні та письмові пояснення, викласти свої доводи з приводу обставин, які викладені вище, а саме, що саме ОСОБА_11 від її імені і на підставі довіреності вчиняв всі дії направленні на розмитнення придбаного автомобіля, надати пояснення щодо відсутності умислу в своїх діях на вчинення правопорушення.

В постанові про порушення митних правил № 3024/20900/19 від 20.08.2019 року зазначено, що розгляд матеріалів справи про порушення митних правил, розпочатої 30.07.2019 року за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України відбувалося в присутності, начебто, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_5 , який діє на підставі довіреності від 11.04.2018 року.

ОСОБА_5 , в даному випадку, не міг бути представником ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2, ч. 1, ст. 499 Митного кодексу України представниками осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, можуть бути інші особи - на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Відповідно до ч. 1, ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч.1, ст. 238 Цивільного кодексу України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Відповідно до ч. 1, ст. 244 Цивільного кодексу України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Відповідно до ч. 3. ст. 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

11.04.2018 року ОСОБА_3. було видано довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального органу Чернівецької області Романюк Г.В., зареєстрована в реєстрі за № 1052, та якою уповноважено ОСОБА_5 бути представником ОСОБА_1 на території України та на території іноземних держав, зокрема в органах фіскальної (податкової) служби, Державної митної служби України з питань придбання на її ім`я будь якого майна (рухомого (в тому числі транспортних засобів), для чого уповноважено ОСОБА_5 бути її представником на митниці з питання митного оформлення придбаних на її ім`я транспортних засобів, заповнення та підписання митних декларацій ( замитнення, розмитнення).

Саме ця довіреність була надана Бучацьким М.В. на підтвердження повноважень при розгляді справи про порушення митних правил.

Проте даною довіреністю, жодним чином не уповноважено ОСОБА_5. бути представником ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил.

Даною довіреністю уповноважено ОСОБА_5. бути представником в підрозділах Державної митної служби України лише з питань митного оформлення придбання на ім`я ОСОБА_1 транспортних засобів, заповнення та підписання митних декларацій.

Відповідно до ч. 3, ст. 499 Митного кодексу України повноваження інших представників на участь у справі дають їм право на вчинення від імені осіб, яких вони представляють, усіх дій, зазначених у статті 498 цього Кодексу, крім передачі повноважень іншій особі (передоручення), оскарження постанови органу доходів і зборів або суду (судді), одержання товарів або грошових сум у разі їх повернення. Повноваження представника на вчинення кожної із зазначених дій повинні бути спеціально обумовлені у виданій йому довіреності.

Згідно зазначеної норми кодексу та інших норм, які регулюють питання представництва слідує, що повноваження представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності мають бути чітко прописані в довіреності на представництво та чітко прописані повноваження на вчинення кожної дії.

Але, довіреність на підставі якої Бучацький М.В., представляв інтереси ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил, де ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, не містить ні права на представництво у справі про порушення митних правил, ні, передбаченого, ч. 3, ст. 499 МК України, переліку дій, які має право вчиняти повірений від імені довірителя.

Відповідно до ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення ст. 489 Митного кодексу України, заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. не було з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме не з`ясовано чи було уповноважено довіреністю від 11.04.2018 року ОСОБА_5 бути представником ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил та чи уповноважено ОСОБА_5 на вчинення дій передбачених ст.ст. 498, 499 Митного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 4, ст. 526 МК України, обов`язковою умовою можливості розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є дані про належне її сповіщення та відсутність клопотання про перенесення, можна стверджувати, що посадовими особами порушено порядок розгляду справи, з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо застосування адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України (в редакції що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення - 04.08.2019), якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Зі змісту ч.1 ст.58 Конституції України вбачається, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскількист.467 МК України (в редакції Закону № 2612-VIII від 08.11.2018року) фактично збільшує період протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі. Тому при вирішення питання про закриття провадження у справі суд застосовує ст.467 МК України в редакції, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно листа Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року №22-34-1465 та від 02.08.2013 року №6802-0-4-13/11. Згідно вказаних листів, продовжуваним адміністративним проступком називають ряд ідентичних проступків, які вчиняються неодноразово з однаковою метою, формою вини, тими ж суб`єктами, засобами дії і які складають у сукупності єдине правопорушення, а триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Норма ч.1 ст. 485 МК України містить в собі ряд альтернативних складів митних правопорушень, а саме: 1) заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, 2) та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, 3) або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, 4). або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, 5) а так само використання товарів, стосовно яких надано, пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Несплата митних платежів у строк є триваючим правопорушенням, оскільки особа продовжує перебувати в стані протиправної бездіяльності. Використання товарів, стосовно яких надано пільги в інших цілях, також є продовжуваним, оскільки суб`єкт продовжує здійснювати протиправну дію, яка розпочалась і саме за таку дію передбачена відповідальність.

Заявлення в митній декларації неправдивих відомостей або надання органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості не є триваючим правопорушенням, оскільки з об`єктивної сторони виражається у вчиненні однієї дії після якої правопорушення є закінченим, а у особи відсутні будь - які невиконані обов`язки (тобто особа не перебуває в стані невиконаного обов`язку).

Тобто, ст. 485 МК України передбачає відповідальність як за триваючі так і за не триваючі правопорушення митних правил.

Таким чином, передбачені ст.485 МК України дії щодо надання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, дати першої реєстрації транспортного засобу та його митної вартості з метою зменшення розміру митних платежів не є продовжуваним чи триваючим правопорушенням.

Тому постанова в справі про порушення митних правил № 3024/20900/19 від 20.08.2019 року не містить належних та допустимих доказів того, що вказане правопорушення є продовжуваним чи триваючим.

У відповідності до ч.1 ст.467 МК України (в редакції що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення - 04.08.2019), можна стверджувати, що справа про порушення митних правил могла бути розглянута, а адміністративне стягнення за порушення митних правил могло бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а саме 04.08.2018 року.

Отже, винесена постанова у справі про порушення митних правил № 3024/20900/19 від 20.08.2019 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави із бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-247, 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України, начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної Львівської ДФС взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича від 20.08.2019 р. у справі про порушення митних правил № 3024/20900/10, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 257 003, 10 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 485 КУпАП - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Повний текст рішення проголошено 20.11.2019 року о 16 год. 45 хв.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юрків О.Р.