Справа № 420/5095/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5095/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому позивач просить:

- визнати противоправними дії Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 04.12.2018 року;

- зобов`язати Суворовське об`єднане УПФУ в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №35 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 115 629,23 грн. з 04.12.2018 року по 31.12.2018 рік ( включно);

- визнати протиправними дії Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи 01.01.2019 року;

- зобов`язати Суворовське об`єднане УПФУ в м. Одесі здійснити перерахунок та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Одеського апеляційного суду №36 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 129 675,98 грн., починаючи з 01.01.2019 року;

- стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп.

Адміністративний позов мотивовано наступним

15 березня 2019 року позивач звернувся до Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 04 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року, відповідно до довідок Одеського апеляційного суду від 15 березня 2018 року №35 та №36, в яких вказано, що довідки видані відповідно до рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року.

Позивач зазначає, що 17 квітня 2019 року відповідач надав письмову відповідь згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки Законом України «Про ефективне управління майновими правами власників у сфері авторського права і суміжних прав» №2415-VIII від 15 травня 2018 року, були внесені зміни до п.3 р.11 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06 грудня 2016 року, згідно яких мінімальна заробітна плата як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітна плата не застосовується.

Позивач, не погоджується з відмовою відповідача у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вважає її неправомірною, такою, що порушує права ОСОБА_1 та не відповідає чинному законодавству України, а саме рішенням Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року та від 08 червня 2016 року.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 23 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року, задоволено клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про заміну неналежного відповідача на належного та замінено у справі №420/5095/19 неналежного відповідача - Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

23 вересня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, приєднано до матеріалів справи відзив ГУПФУ в Одеській області на адміністративний позов (вхід. №34099/19 від 20 вересня 2019 року) та належним чином засвідчені копії пенсійної справи ОСОБА_1 (вхід. №34104/19 від 20 вересня 2019 року).

Відзив обґрунтований наступним

Відповідач, не погоджується з позовними вимогами позивача та зазначає, що жодних законних підстав для зміни розрахункової величини Одеський апеляційний суд в довідках від 15 березня 2018 року №35 та №36 не наводить, при цьому рішення Конституційного суду України від 04 грудня 2018 року не може бути такою підставою, оскільки дане питання Конституційним судом України не розглядалось. Визнання неконституційними положень частини третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» жодним чином не впливає на положення абзацу 2 пункту 3 розділу II Закону №1774, в якому визначено, що в якості мінімальної заробітної плати застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня календарного року.

Як зазначив відповідач, довідка Апеляційного суду Одеської області від 14.12.2018 року №861 була видана вже з врахуванням рішення Конституційного суду України від 04 грудня 2018 року і як розрахункову величину суд застосовував саме прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року.

Відповідач звертає увагу, що оскільки розмір суддівської винагороди, зазначений у наданих позивачем довідках Одеського апеляційного суду від 15.03.2019 року №35 та №36, вочевидь розрахований з порушенням норм чинного законодавства, Управлінням було прийняте рішення про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 03 квітня 2019 року №33.

Таким чином, враховуючи викладене, відповідач вважає, що Управління не порушувало прав, свобод та інтересів позивача, а діяло виключно на підставі чинного законодавства України.

В позовній заяві позивач просив здійснювати розгляд справи за його відсутністю.

20 вересня 2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника ГУПФУ в Одеській області (вхід. №34108/19).

У судове засідання, яке було призначене на 15 жовтня 2019 року о 09 год. 00 хв. сторони не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ч.9 ст.205 КАС України розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Постановою Верховної Ради України №5264-VI від 18 вересня 2012 року «Про звільнення суддів», ОСОБА_1 звільнено з посади судді апеляційного суду Одеської області у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.23-24).

17 грудня 2012 року, апеляційним судом Одеської області прийнято наказ №116-ос, яким звільнено 17 грудня 2012 року із займаної посади суддю апеляційного суду Одеської області ОСОБА_1 (а.с.25).

З 2013 року, позивач перебуває на обліку Суворовського об`єднаного УПФУ в м.Одесі та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

15 березня 2019 року Одеський апеляційний суд листом за №35 направив до Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі, на заміну раніше надісланої, довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 станом на 04 грудня 2018 року, відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України положень частини третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» №11-р/2018 від 04 грудня 2018 року (а.с.11).

Згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №35 від 15 березня 2019 року, станом на 04 грудня 2018 року, суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 115692,23 грн., у тому числі:

- посадовий оклад - 61429,50 грн.;

- доплата за вислугу років - 49143,60 грн.;

- матеріальна допомога на оздоровлення відповідно до ст.136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - 5119,13 грн. (а.с.12).

15 березня 2019 року Одеський апеляційний суд листом за №36 направив до Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі, на заміну раніше надісланої, довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року, відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України положень частини третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» №11-р/2018 від 04 грудня 2018 року (а.с.13).

Згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №36 від 15 березня 2019 року, станом на 01 січня 2019 року, суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 129675,98 грн., у тому числі:

- посадовий оклад - 68854,50 грн.;

- доплата за вислугу років - 55083,60 грн.;

- матеріальна допомога на оздоровлення відповідно до ст.136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - 5737,88 грн. (а.с.14).

15 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 04 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року відповідно до довідок Одеського апеляційного суду від 15 березня 2019 року №35 та №36 (а.с.66).

03 квітня 2019 року Суворовським об`єднаним УПФУ в м. Одесі прийнято рішення №33 «Про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (а.с.15).

В рішенні №33 від 03 квітня 2019 року відповідачем зазначено, що відповідно до ч.4 ст.142 Закону №1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Законом України «Про ефективне управління майновими правами право власників у сфері авторського права і суміжних прав» від 15.05.2018 року №2415-VІІІ були внесені зміни до п.3 р. II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ від 06.12.2016 року, згідно яких мінімальна заробітна плата як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітна плата не застосовується. За таких обставин та керуючись ч.4 ст.142 Закону №1402-VІІІ, п.3 р. II Закону №1774, ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» згідно із довідками про суддівську винагороду від 15.03.2019 року за вих. №35 та №36.

Позивач, вважаючи дії Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі щодо відмови у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці протиправними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Частиною 1 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07 липня 2010 року, який був чинний на момент виходу позивача у відставку та призначення йому довічного грошового утримання, зокрема, передбачалося, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення віку, встановленого першим реченням цієї частини, право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою до Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі про перерахунок довічного грошового утримання згідно довідок Одеського апеляційного суду, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, згідно ч.4 ст.142 вказаного Закону, довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

За змістом статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні №8-рп/20р5 від 11 жовтня 2005 року, право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

04.12.2018 року Конституційним Судом України прийнято рішення №11-р/2018, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, за яким «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами.

В частині третій резолютивної частини рішення також вказано, що Положення частин третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VІII, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено. Положення, які визнані неконституційними п.п.1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зазначене є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддям у відставці та має проводитися з 04.12.2018 року.

Таким чином, Суворовським об`єднаним УПФУ в м. Одесі протиправно відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Одеського апеляційного суду №35 від 15 березня 2019 року з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України, а саме з 04 грудня 2018 року, що суперечить вимогам чинного законодавства України та звужує гарантії незалежності суддів.

Щодо проведення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2019 року згідно довідки Одеського апеляційного суду №36 від 15 березня 2019 року, суд зазначає, що вказаний перерахунок обумовлено підвищенням суддівської винагороди через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з Законом України №2629 від 23.11.2018 року «Про державний бюджет на 2019 рік».

При цьому, дію вказаного Закону поширено на весь 2019 рік, в тому числі і на січень 2019 року, що свідчить про виникнення права на перерахунок довічного грошового утримання з 01.01.2019 року, а не з місяця, наступного за місяцем, у якому відбуваються зміни.

Саме з 01.01.2019 року встановлюється оновлений посадовий оклад судді, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і саме з цієї дати відбувається зміна грошового утримання.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про протиправність дій Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі, що виразились у відмові ОСОБА_1 у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2019 року на підставі довідки Одеського апеляційного суду №36 від 15 березня 2019 року.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» №2415-VIII від 15.05.2018 року є безпідставним, оскільки спору між сторонами щодо розміру винагороди судді, зазначеної в довідках Одеського апеляційного суду, немає. Тому даний Закон застосуванню до спірних правовідносин між сторонами не підлягає.

Судом було встановлено, що 10.09.2019 року Суворовське об`єднане УПФУ в м. Одесі припинило свою діяльність, що підтверджується записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.193-196).

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлена протиправність Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, для належного захисту порушених прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №35 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 115 629,23 грн. з 04.12.2018 року по 31.12.2018 рік (включно) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Одеського апеляційного суду №36 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 129 675,98 грн., починаючи з 01.01.2019 року.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ОСОБА_1 в загальній сумі 1536 грн. 80 коп., сплачені згідно квитанції №0.0..1 від 28.08.2019 року на суму 768 грн. 40 коп. та квитанції №0.0..1 від 03.09.2019 року на суму 768 грн. 40 коп., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись ст.ст.2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257, 258, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати противоправними дії Суворовського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 04.12.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №35 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 115 629,23 грн. з 04.12.2018 року по 31.12.2018 рік ( включно).

Визнати протиправними дії Суворовського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Одеського апеляційного суду №36 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 129 675,98 грн., починаючи з 01.01.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1536 грн. 80 коп. (тисячу п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.