Справа № 520/10202/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 листопада 2019 р. № 520/10202/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо не здійснення перерахунку та виплати основної державної пенсії ОСОБА_1 на підставі прямої дії ч. З ст.59 Закону України ''Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 -XII від 28.01.1991 року, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності, починаючи з 25.04.2019 року та скасувати Рішенням відповідача № 2289/03.18-20 від 24.09.2019 року «Про відмову в перерахунку пенсії».

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області починаючи з 25.04.2019 року здійснити перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 на підставі прямої дії ч. З ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 -XII від 28.01.1991 року, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності -70%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та існуючого відповідного відсотку втрати працездатності - 70%, з подальшим щорічним обчисленням моєї державної (основної) пенсії по інвалідності в разі щорічного з 1 січня кожного відповідного року збільшення розміру мінімальної заробітної плати, без врахування інших положень Закону України N0796 - XII та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків.

- допустити негайне виконання рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом 2 групи, тому має право на пенсійне забезпечення відповідно до норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, на нарахування пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Крім того, в обґрунтування вимог посилався на рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19).

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивачу відмовлено в перерахунку пенсії виключно на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, як норми прямої дії а не відповідно до інших норм цього Закону чи підзаконних актів, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії та інших обмежень щодо виплати заборгованості, правомірно, оскільки сам Закону визначає, що умови та порядок перерахунку пенсії встановлюються КМ України.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 25.04.2019 року.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

23.09.2019 позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії на підставі прямої дії ч. 3 ст.59 Закону України «Про статуї та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням від 24.09.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що пенсія обчислена та виплачується згідно чинного законодавства, а саме п.9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.1 1.2011 №1210 та ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підстави для перерахунку відсутні.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Україні щодо підвищення пенсій № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ закладено у наступній редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

25.04.2019 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив Рішення N° 1-р(ІІ)/2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України і конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Внаслідок ухвалення зазначеного рішення відповідачем було перераховано позивачу пенсію відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п.9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.1 1.2011 №1210.

Стосовно посилань позивача на неправомірність застосування відповідачем п.9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.1 1.2011 №1210 та відмови в перерахунку пенсії виключно на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як норми прямої дії, суд зазначає наступне.

Частиною третьою ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон) визначено, що пенсія особам, зазначеним у вказаній нормі обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому Закон не визначає, що пенсія за вказаною нормою обчислюється у розмірі 5-кратної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а лише обчислюючи виходячи з такого розміру. Відтак, з аналізу вказаної норми вбачається, що 5-кратний розмір заробітної плати не є встановленим розміром пенсії, а є відправною величиною з якої обраховується розмір пенсії осіб, що зазначені у ч. 3 ст. 59 Закону.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Відтак, законодавець в питаннях визначення умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, в тому числі призначених відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на законодавчому рівні делегував повноваження з регулювання вказаних питань Кабінету Міністрів України.

Відтак, незгода позивача з нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не є підставою вважати рішення органу пенсійного фонду протиправним.

Стосовно зауважень позивача щодо застосування ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як норми прямої дії, без застосування будь-яких інших норм закону та підзаконних нормативно-правових актів суд зазначає наступне.

Норма ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є частиною нормативно-правового акту - закону, норми якого взаємопов`язані та діють у зв`язку один з одним. Відтак, ч. 3 ст. 59 зазначеного закону не може застосовуватися окремо від інших норм вказаного Закону, як просить позивач, а діє виключно у взаємозв`язку та сукупності з іншими нормами вказаного Закону.

У частині третій статті 59 Закону №796 (у редакції , чинній з 01 жовтня 2017 року), передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25.04.2019, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до приписів ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Зазначеним Законом (ч. 2 ст. 59 ) визначено, що військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Відповідно до ст. 54 вказаного Закону умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Відтак, законодавець в питаннях визначення умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, в тому числі призначених відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на законодавчому рівні делегував повноваження з регулювання вказаних питань Кабінету Міністрів України.

Порядок проведення обчислення пенсії за вказаними нормами Закону визначений положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на вищезазначене, вимога позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити належне обчислення державної (основної) пенсії позивачу відповідно до ст. 59 ч. 3 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисливши державну (основну) пенсію виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, без врахування інших положень зазначеного закону та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255, 257, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.