Справа № 200/13439/19-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про забезпечення позову

22 листопада 2019 р. Справа №200/13439/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Лазарєв В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-193231-45У від 16.05.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-193231-45У від 16.05.2019 року.

Разом з позовною заявою, позивачем надано заяву про забезпечення позову. В обґрунтування вищевказаної заяви, представник позивача зазначив, що відповідачем звернуто до примусового стягнення оскаржувану вимогу, за якими відкрито виконавче провадження, що є очевидною небезпекою заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до позовної заяви документи, суд встановив наступне.

16 травня 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято вимогу про сплату недоїмки у розмірі 21030,90 грн.

02 листопада 2019 року в межах виконавчого провадження №60344218 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-193231-45У від 16.05.2019 року, заступником начальника Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої здійснюється відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства, у розмірі 20% щомісячно до погашення у повному обсязі заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» суд має навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно пункту 11 «Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Розглядаючи та вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про звернення стягнення на заробітну плату позивача, суд вважає, що існує на теперішній час обставини, з якими закон пов`язує можливість та необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття може призвести до безспірного стягнення суми недоїмки до вирішення спору щодо правомірності їх накладення.

Частиною 1 статті 151 КАС України встановлений виключений перелік видів забезпечення позову, одним із яких є заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Згідно статті 34 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, та враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області №Ф-193231-45У від 16.05.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-193231-45У від 16.05.2019 року - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області №Ф-193231-45У від 16.05.2019 року.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Лазарєв