Справа № 280/4269/18
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2019 року

Київ

справа №280/4269/18

адміністративне провадження №К/9901/21681/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 280/4269/18

за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, Мелітопольського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України

за касаційною скаргою Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Сафронової С.В., суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

УСТАНОВИВ:

Суть спору.

У жовтні 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі - відповідач 1, УДМС України в Запорізькій області), Мелітопольського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі - відповідач 2, Мелітопольський МВ УДМС України в Запорізькій області), в якій позивач просить суд (з урахуванням уточнень від 03 грудня 2018 року):

визнати протиправними та скасувати рішення, викладені у висновку Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області, затвердженому 24 жовтня 2017 року, про відмову у видачі паспорта громадянина України позивачу та висновку Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області за №17/2018, затвердженому 23 січня 2018 року, щодо законності документування паспортом громадянина України позивача про те, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області на ім`я позивача, є недійсним та підлягає знищенню, так як оформлений з порушенням вимог законодавства України, оскільки позивач не набув громадянства України і не є громадянином України;

зобов`язати відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України замість втраченого паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Мелітопольським РВ УМВС України в Запорізькій області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними та скасовано висновок «Про відмову у видачі паспорта громадянина України громадянину ОСОБА_1 », затверджений 24 жовтня 2017 року Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області та висновок Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області за результатами службового розслідування щодо законності документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 , затверджений 23 січня 2018 року за №17/2018. Зобов`язано Мелітопольський міський відділ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України замість втраченого.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, подало апеляційну скаргу.

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали. Зокрема, заявника зобов`язано надати до суду докази доплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1057 грн 20 коп., копії додатків до копій апеляційної скарги та пояснення щодо причин подання нових доказів.

18 червня 2019 року до суду апеляційної інстанції від Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, надано копії апеляційної скарги разом з додатками та викладено пояснення щодо долучення доказів до апеляційної скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у справі № 280/4269/18 повернуто.

Повертаючи апеляційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на виконання вимог ухвали від 04 червня 2019 року скаржник зобов`язаний був доплати судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп., виходячи із трьох позовних вимог немайнового характеру, тоді як апелянт при подача апеляційної скарги сплатив судовий збір лише за дві позовні вимоги немайнового характеру, з огляду на що скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у повному обсязі.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції

01 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року, в якій скаржник просив скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, оскільки в ухвалі Третього апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року суд безпідставно зазначив про необхідність сплати Управлінню державної міграційної служби України в Запорізькій області судового збору за третю вимогу немайнового характеру, оскільки ця позовна вимога є похідною від попередніх вимог, з огляду на що апелянт повинен був сплатити судовий збір лише за дві вимоги немайнового характеру, що і було зроблено скаржником.

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 31 жовтня 2019 року підготовчі дії закінчено, справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позиція інших учасників справи

Від позивача та третіх осіб відзиву на касаційну скаргу не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 298 КАС України апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З матеріалів справи слідує, що у травні 2019 року Управлінням державної міграційної служби України в Запорізькій області подано до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року. До апеляційної скарги апелянтом додано платіжне доручення від 17 травня 2019 року № 3438, згідно якого відповідачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2017 грн 20 коп.; платіжне доручення від 17 травня 2019 року № 3439, згідно якого відповідачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 97 грн 20 коп.

Таким чином, відповідачем згідно вказаних платіжних доручень за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 2114 грн 40 коп.

Повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам статті 296 КАС України, відповідач судовий збір за подання апеляційної скарги сплатив не у повному обсязі, оскільки цей позов містить три вимоги майнового характеру, отже судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає сплаті у розмірі 3171 грн 60 коп. Таким чином, відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги не доплачено у розмірі 1057 грн 20 коп.

Проте, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Законом України від 08 липня 2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI) визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 1 січня 2018 року становить 1762 грн.

Частиною 1 статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзац другий частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI).

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Як слідує зі змісту прохальної частини позову, позивачем заявлені пов`язані між собою вимоги немайнового характеру, дві з яких є основними, а інша третя - похідною від них. Оскільки вимоги про визнання протиправними та скасування рішень є передумовою для застосування іншого способу захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо), відповідно відповідач правильно сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги, виходячи із двох позовних вимог немайнового характеру.

За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду погоджується з доводами касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції помилково розрахував суму судового збору, який необхідно було сплатити відповідачу за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, виходячи із трьох позовних вимог.

На підставі наведеного Верховний Суд приходить до висновку, що у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для повернення апеляційної скарги Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області.

Відповідно до частини 1 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Отже, касаційна скарга Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області підлягає задоволенню, а ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області задовольнити.

2. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року - скасувати, а справу направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду