Справа № 140/3079/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/3079/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Луцька районна державна адміністрація Волинської області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Волинської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Луцька районна державна адміністрація Волинської області про визнання протиправним і скасування протокольного рішення засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян Волинської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом № 26 від 05 вересня 2019 року у частині щодо відмови у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б; зобов`язання Волинської обласної державної адміністрації видати посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 січня 1998 року ОСОБА_1 було видано посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, а у подальшому встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, викликаним негативними наслідками аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі - ЧАЕС). Позивач звертає увагу, що причинний зв`язок між аварією на ЧАЕС і захворюванням установлено та підтверджується експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та довідкою до акта огляду МСЕК від 27 травня 2019 року. На звернення позивача Волинська обласна державна адміністрація листом від 20 вересня 2019 року відмовила у встановленні статусу особи, яка постраждала унаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії. Відмова мотивована тим, що у дитячому віці ОСОБА_1 не була встановлена інвалідність, пов`язана із катастрофою на ЧАЕС.

Таку відмову ОСОБА_1 уважає протиправною у силу статей 9-11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28 лютого 1991 року (далі - Закон № 796-XII). Керуючись наведеним, просила позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов № 6431/54/2-19 від 04 листопада 2019 року її вимог не визнав (арк. спр. 26-30). Зазначив, що 30 січня 1998 року ОСОБА_1 видано посвідчення дитини, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи. Дане посвідчення було дійсне до досягнення нею повноліття. До досягнення позивачкою повноліття, їй не було установлено інвалідності, пов`язаної із Чорнобильською катастрофою. Другу групу інвалідності ОСОБА_1 установлено 27 травня 2019 року (за захворюванням, пов`язаним із впливом аварії на ЧАЕС). Однак, на момент встановлення причинного зв`язку хвороби ОСОБА_1 із наслідками Чорнобильської катастрофи вона не мала статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, а інвалідність встановлена після досягнення повноліття.

Відтак за результатом розгляду поданих позивачем документів, комісією було прийнято рішення про відмову у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорії 1) серії Б , оформлене протоколом № 26 від 05 вересня 2019 року.

Враховуючи наведене відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Луцька районна державна адміністрація Волинської області ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі отримала 23 жовтня 2019 року (арк. спр. 22), однак правом подання пояснень по суті позову не скористалась, пояснень не подала.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала посвідчення дитини, як потерпіла від Чорнобильської катастрофи, серії НОМЕР_2 , видане Волинською облдержадміністрацією 30 січня 1998 року (арк. спр. 9).

Експертним висновком №3326 Центральна міжвідомча експертна комісія на засіданні №65 від 11 квітня 2019 року за результатами розгляду заяви позивача на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановила, що захворювання позивача - рак правої молочної залози, ст. ІІ, кл.гр. ІІ, Т2N0M0, пов`язане із впливом аварії на ЧАЕС (арк. спр. 14).

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №194087 (дата огляду - 27 травня 2019 року) позивачці встановлена довічно друга група інвалідності, захворювання спричинене впливом аварії на ЧАЕС (арк. спр. 8). ОСОБА_1 видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 (арк. спр. 17).

Позивач 27 серпня 2019 року звернулась до Луцької районної державної адміністрації із заявою про видачу їй посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, до якої долучила повний пакет документів (арк. спр. 36). Заяву позивачки було передано на розгляд регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян (далі - Комісія) Волинської обласної державної адміністрації.

Так, листом № 5509/44/2-19 від 20 вересня 2019 року Волинська обласна державна адміністрація повідомила ОСОБА_1 про розгляд її звернення на засіданні Комісії та надано витяг із протоколу № 26 від 06 вересня 2019 року (арк. спр. 40).

Як установлено на підставі вказаного витягу, за результатами засідання Комісії прийнято рішення про відмову у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 у дитячому віці не було встановлено інвалідності, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою (арк. спр. 41).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 11 Закону № 796-XII визначено осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи. До потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу в передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону № 796-XII причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання, причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

На встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону; народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що однією з підстав для отримання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи є встановлення уповноваженою медичною комісією причинного зв`язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

З аналізу норм права вбачається, що обов`язковою умовою для встановлення причинного зв`язку є підтвердження його під час стаціонарного обстеження медичною комісією визначеного рівня.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян" (далі - Порядок №551).

Відповідно до абзацу третього пункту 3 Порядку №551 особам з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 1) серії Б синього кольору.

Згідно із абзацом першим пункту 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

При цьому, згідно із абзацом 6 пункту 11 Порядку №551 посвідчення видаються особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Тобто, підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, віднесеної до 1 категорії щодо якого встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як установлено судом, експертним висновком №3326 Центральної міжвідомчої експертної комісії на засіданні №65 від 11 квітня 2019 року за результатами розгляду заяви позивача на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановлено, що захворювання позивача пов`язане із впливом аварії на ЧАЕС (арк. спр. 14). А довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №194087 позивачці встановлена довічно друга група інвалідності, захворювання спричинене впливом аварії на ЧАЕС (арк. спр. 8).

Суд звертає увагу, що інших захворювань, окрім вказаного у довідці до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №194087, які б могли вплинути на інвалідність позивача при проведенні експертизи, не встановлено.

Таким чином, суд уважає доведеним факт встановлення другої групи інвалідності ОСОБА_1 за результатом захворювання, спричиненого впливом аварії на ЧАЕС.

Зважаючи на те, що причиною захворювання, яке призвело до інвалідності позивача, є вплив аварії на ЧАЕС, що встановлено медичною комісією, суд дійшов висновку, що позивач набула право на встановлення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Отже, із системного аналізу положень статей 9, 11, 14 Закону № 796-XII убачається, що будь-яка особа з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо якої встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, належить до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача, як на заперечення позову, на те, що після досягнення повноліття позивач втратила статус дитини, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи у дитячому віці, та їй до досягнення 18 років не було встановлено причинного зв`язку інвалідності із наслідками Чорнобильської катастрофи.

У даному випадку необхідно звернути увагу на те, що відповідно до чинних норм законодавства факт набуття повноліття не впливає на обов`язок відповідного органу владних повноважень встановлювати такій особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідного статусу постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення встановленого зразка постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, за наявності передбаченого чинним законодавством експертного висновку, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 826/3650/17.

При цьому суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд зазначає, що єдиною підставою для відмови позивачці у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії Б є не встановлення їй у дитячому віці інвалідності, пов`язаної із Чорнобильською катастрофою. У ході судового розгляду даної справи суд надав оцінку оскарженому рішенню та дійшов висновку, що невстановлення інвалідності у дитячому віці не спростовує наявності причинного зв`язку між захворюванням та впливом Чорнобильської катастрофи в разі документального підтвердження цього факту спеціалізованою медико-соціальною комісією.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду відповідач в даній справі не довів правомірність свого рішення, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити в повному обсязі.

Таким чином, з метою належного способу захисту порушених прав позивача, зважаючи на встановлений ОСОБА_1 уповноваженим органом зв`язок інвалідності із наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, наявність якого чинним законодавством не пов`язується із віком особи та не може бути перешкодою для визнання такої особи потерпілою від Чорнобильської катастрофи з видачею відповідного посвідчення, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправною та скасування відмови, оформленої протоколом засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян № 26 від 05 вересня 2019 року у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії Б та зобов`язати відповідача видати ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії Б.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України суд не вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами у даній справі.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Волинської обласної державної адміністрації (Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 9, ідентифікаційний код юридичної особи 13366926), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Луцька районна державна адміністрація Волинської області (Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 53, ідентифікаційний код юридичної особи 04051425) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову, оформлену протоколом засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян Волинської обласної державної адміністрації № 26 від 05 вересня 2019 року у видачі ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії Б.

Зобов`язати Волинську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії Б.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 25 листопада 2019 року.