Справа № 200/4342/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року справа №200/4342/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання - Сухов М.Є.,

за участю: представника позивача - Моцика С.М.,

представника відповідача - Голуб П.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 2 серпня 2019 року у справі № 200/4342/19-а (головуючий І інстанції Арестова Л.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання незаконними дії, визнання незаконною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - ГУ Держпраці у Донецькій області, відповідач), в якому просив:

- визнати незаконним нерозгляд справи 21 лютого 2019 року, призначеної до розгляду на 21 лютого 2019 року уповноваженою посадовою особою т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Ганною Володимирівною;

- визнати незаконним розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 (вхід. № 2491/15-14-3/19 від 21.02.2019 року) неуповноваженою посадовою особою - начальником відділу контролю північного напрямку управління з питань праці ГУ Держпраці у Донецькій області Костіциним Станіславом Володимировичем, який без законних підстав і без відповідних на то повноважень відклав розгляд справи, призначеної уповноваженою посадовою особою т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Ганною Володимирівною на 21 лютого 2019 року;

- визнати незаконним розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 (вхід. № 2491/15-14-3/19 від 21.02.2019 року) неуповноваженою посадовою особою, начальником управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області Ткаченком Геннадієм Миколайовичем;

- визнати незаконним прийняття рішення неуповноваженою посадовою особою - начальником відділу контролю північного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області Костіциним Станіславом Володимировичем про відкладення розгляду справи з 21 лютого 2019 року на 26 лютого 2019 року і про продовження строку розгляду справи до 26 лютого 2019 року всупереч призначеному уповноваженою посадовою особою т.в.о. начальника Головного управління у Донецькій області Зуб Ганною Володимирівною на 21 лютого 2019 року;

- визнати незаконним розгляд справи 11 березня 2019 року першим заступником начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Дроздом Сергієм Вікторовичем про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на ФОП ОСОБА_1 ;

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДЦ 180/539/АВ/П/ПТ/МГ-ФС від 11 березня 2019 року, винесену першим заступником начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Дроздом Сергієм Вікторовичем з порушенням Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ № 509 (т.1 а.с. 4-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 2 серпня 2019 року позов задоволений частково: визнано протиправною та скасовано постанову ГУ Держпраці у Донецькій області № ДЦ180/539/АВ/П/ПТ/МГ-ФС від 11 березня 2019 року про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 584220,00 грн.; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (т. 1 а.с. 203-207).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у відповідній частині через порушення норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими (т. 1 а.с. 217-219).

Відповідач посилався на те, що Порядком № 509 встановлено обмеження строку, на який може бути продовжений розгляд справи - не більше 10 днів, проте не встановлено обмеження щодо кількості таких продовжень.

Крім того, суд першої інстанції, скасовуючи спірну постанову про накладення штрафу з підстав недотримання відповідачем вимог Порядку № 509 в частині порушення часових меж прийняття постанови про накладення штрафу, суперечить сам собі, оскільки на сторінці 7 судового рішення суд зробив висновок про відповідність дій щодо відкладення відповідачем розгляду справи 21.02.2019 року, 26.02.2019 року та 11.03.2019 року вимогам Порядку № 509.

Апелянт посилався на необхідність застосування правової позиції, викладеної в рішенні Конституційного суду України від 30.05.2001 року у справі № 7-рп/2001 про відповідальність юридичних осіб. Також, вважає за необхідне врахувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 522/12566/18 та постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019 року у справі № 440/4614/18, відповідно до якої наявність у частині третій статті 265 Кодексу законів про працю України прямої вказівки на те, що штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями, ототожнення таких штрафів із адміністративною відповідальністю є неправильним.

Крім того, вважає хибним висновок суду першої інстанції про повторне притягнення відповідачем позивача до відповідальності одного виду за одне й теж правопорушення, оскільки спірну постанову відповідачем прийнято раніше у часі, ніж Краматорським міським судом Донецької області.

Позивач не погодився частково з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог №№ 1-4 та задовольнити такі вимоги в повному обсязі, змінити рішення суду щодо задоволеної позовної вимоги № 5 шляхом внесення доповнень до мотивувальної частини (т. 2 а.с. 2-14).

Щодо позовних вимог №№ 1-3 в обгрунтування доводів позивач зазначив, що в порушення Порядку № 509 клопотання позивача про відкладення розгляду справи і продовження строку розгляду справи не розглянуто керівником ГУ Держпраці, а було незаконно розглянуто 21.02.2019 року неуповноваженою особою - начальником відділу контролю північного напрямку управління з питань праці ГУ Держпраці Костіциним С.В., начальником управління з питань праці Ткаченком Г.М. та відкладено розгляд справи на 26.02.2019 року.

Щодо позовної вимоги № 4 позивач вважає помилковим висновок суду про відповідність оскаржених дій відповідача вимогам Порядку № 509, оскільки внаслідок незаконних дій неуповноважених осіб ГУ Держпраці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які діяли всупереч Порядку № 509, перший заступник начальника ГУ Держпраці Дрозд незаконно всупереч вимог п.п. 4, 5 Порядку № 509 продовжив строк розгляду справи 26.02.2019 року до 11.03.2019 року.

Постанова про накладення штрафу від 11.03.2019 року містить літери МГ, тобто мінімальні гарантії в оплаті праці, для ефективного захисту прав позивача суд повинен був звернути увагу на те, що у відповідача були відсутні підстави для інспекційного відвідування з питань дотримання мінімальних гарантій в оплаті праці.

Уповноважена посадова особа ОСОБА_4 знехтував рішенням тво. начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. та не виконав рішення від 30.01.2019 року про накладення на позивача штрафу на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Крім того, вважає, що суд повинен був вийти за межі позовних вимог та врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 31.01.2019 року у справі № 809/799/17, оскільки відповідач вийшов за межі інспекційного відвідування.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, заперечував проти апеляційної скарги позивача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевірив матеріали справи, і дійшов висновку, що судове рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлені такі обставини.

На виконання наказу ГУ Держпраці у Донецькій області № 120 від 18.01.2019 року інспекторами управління Держпраці у період з 21.01.2019 року по 22.01.2019 року проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 35).

За результатами проведеного інспекційного відвідування інспекторами праці 22.01.2019 року складено акт інспекційного відвідування № ДЦ180/539/АВ, яким зафіксовано факт порушення законодавства, а саме: не дотримано мінімальних гарантій в оплаті праці, а саме: робота в святкові, неробочі дні не оплачувалась у подвійному розмірі; індексація заробітної плати у 2017-2018 роках не проводилась; не здійснюються розрахунки з працівниками при звільненні в день звільнення; при звільненні працівника не виплачується грошова компенсація за всі невикористанні дні щорічної відпустки (т. 1 а.с. 52-58).

На підставі акту перевірки ГУ Держпраці у Донецькій області складено припис № ДЦ180/539/АВ/П від 30.01.2019 року, в якому зазначено про необхідність усунення зафіксованих у акті порушень та письмово інформувати про виконання вимог припису державного інспектора праці.

30.01.2019 року т.в.о. начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. прийнято рішення № ДЦ180/539/АВ/П/ПТ/МГ щодо розгляду справи про накладення штрафу на 13 лютого 2019 року об 11 годині 15 хвилин (т. 1 а.с. 50-51).

13 лютого 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. про відкладення розгляду справи та продовження розгляду до 10 днів, посилаючись на погіршення стану його здоров`я та госпіталізацію до медичного закладу на лікування 12 лютого 2019 року (т. 1 а.с. 47-48).

Заступником начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. на адресу позивача надіслано повідомлення від 13 лютого 2019 року № 04.2-11-08/1485-19 про розгляд 21 лютого 2019 року об 11 год. 30 хв. справи про накладення штрафу згідно ч. 2 ст. 265 КЗпП (т. 1 а.с. 46).

21 лютого 2019 року позивач звернувся з клопотанням до керівника ГУ Держпраці у Донецькій області про відкладення та продовження строку розгляду справи на 10 днів. В обґрунтування клопотання посилався на погіршення стану його здоров`я, у зв`язку з чим 12 лютого 2019 року він госпіталізований до медичного закладу на лікування (т. 1 а..с. 44-45).

Листом від 21 лютого 2019 року № 04.2-12-4/10/19 начальник відділу ГУ Держпраці у Донецькій області Костіцин С.В. повідомив представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Моцика С.М., що згідно його клопотання від 21.02.2019 року перенесено розгляд справи про накладення штрафу на 26 лютого 2019 року об 14 год. 00 хв. (т. 1 а.с.42).

ФОП ОСОБА_1 на виконання вимог припису до ГУ Держпраці у Донецькій області надіслано лист про виконання припису, який отриманий 22.02.2019 року відповідачем, та докази виплати індексації заробітної плати за 2017-2018 роки, виплати компенсації за невикористанні дні щорічної відпустки, та інше (т. 1 а.с. 23-33).

26 лютого 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до керівника ГУ Держпраці у Донецькій області про відкладення розгляду справи та продовження розгляду на 10 днів. Обгрунтування аналогічні попереднім клопотанням. Зазначив, що бажає особисто прийняти участь у розгляді справи (т. 1 а.с. 39-40).

Листом першого заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Дрозд С.В. від 26 лютого 2019 року № 04.2-11-8/1787-19 повідомлено ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу згідно ч. 2 ст. 265 КЗпП 11 березня 2019 року о 13 год. 00 хв. (т. 1 а.с. 38).

На підставі висновків акту першим заступником начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Дроздом С.В. 11.03.2019 року прийнято постанову про накладення штрафу № ДЦ180/539/АВ/П/ПТ/МГ-ФС, якою на позивача накладено штраф в розмірі 584220 грн. на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України за порушення ч.4 ст. 73, ч. 1, ч.2 ст. 107 КЗпП - недотримання мінімальних гарантій в оплаті праці: робота у святкові та неробочі дні не оплачувалась у подвійному розмірі; ч. 6 ст. 95 КЗпП, ст. 33 Закону України «Про оплату праці»: непроведення індексації заробітної плати у 2017-2018 роках відповідним працівникам; ч. 1 ст. 83 КЗпП: невиплати грошової компенсації при звільненні за невикористані відпустки (т. 1 а.с. 34-36).

За результатами перевірки ГУ Держпраці у Донецький області складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, який направлений для розгляду по суті до Краматорського міського суду Донецької області.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 28.03.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. (т. 1 а.с. 144-146).

Позивачем при поданні позову не оскаржено правомірність інспекційного відвідування та порушення, які були встановлені за результатами інспекційного відвідування.

Відповідно до п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (далі - Порядок № 295), державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно п. 27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до п. 28 Порядку № 295 у разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

З матеріалів справи встановлено, що порушення, виявлені під час перевірки усунуті позивачем на виконання вимог припису до ГУ Держпраці у Донецькій області листом про виконання припису, який отриманий 22.02.2019 року відповідачем, з доказами виплати індексації заробітної плати за 2017-2018 роки, виплати компенсації за не використанні дні щорічної відпустки, та інше (т. 1 а.с. 23-33).

Водночас, згідно п. 29 Порядку № 295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Враховуючи вимоги п.29 Порядку № 295, позивач не звільняється від притягнення до відповідальності, навіть за умови усунення порушень, встановлених відповідачем.

Відповідно до ч. 11 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877) у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним розгляд 11.03.2019 року першим заступником начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Дроздом С.В. справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на ФОП ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні цих позовних вимог, оскільки відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Такими чином, штраф накладено на позивача уповноваженою особою.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позовні вимоги про визнання незаконним розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 (вхід. № 2491/15-14-3/19 від 21.02.2019 року) неуповноваженою посадовою особою - начальником управління з питань праці ГУ Держпраці у Донецькій області Ткаченком Г.М. задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні докази розгляду заяви позивача за вхід. № 2491/15-14-3/19 від 21.02.2019 року зазначеною посадовою особою.

Зазначені обставини не встановлені судом першої інстанції.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про:

- визнання незаконним нерозгляд справи 21 лютого 2019 року, призначеної до розгляду на 21 лютого 2019 року уповноваженою посадовою особою т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Ганною Володимирівною;

- визнання незаконним розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 (вхід. № 2491/15-14-3/19 від 21.02.2019 року) неуповноваженою посадовою особою - начальником відділу контролю північного напрямку управління з питань праці ГУ Держпраці у Донецькій області Костіциним С.В., який без законних підстав і без відповідних на то повноважень відклав розгляд справи, призначеної уповноваженою посадовою особою т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Ганною Володимирівною на 21 лютого 2019 року;

- визнання незаконним прийняття рішення неуповноваженою посадовою особою - начальником відділу контролю північного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області Костіциним Станіславом Володимировичем про відкладення розгляду справи з 21 лютого 2019 року на 26 лютого 2019 року і про продовження строку розгляду справи до 26 лютого 2019 року всупереч призначеному уповноваженою посадовою особою т.в.о. начальника Головного управління у Донецькій області Зуб Ганною Володимирівною на 21 лютого 2019 року.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п. 6 Порядку № 509).

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду (п. 7 Порядку № 509).

Відповідно до п. 8 Порядку № 509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що питання про відкладення розгляду та продовження строку розгляду справи про порушення законодавства про працю належать до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень і суд не вправі втручатися в ці повноваження ГУ Держпраці.

Суд першої інстанції спочатку дійшов висновку про те, що оскаржені дії відповідача від 21.02.2019 року, 26 лютого 2019 року та 11 березня 2019 року відповідають вимогам Порядку № 509, проте, потім суд дійшов протилежного висновку, що відповідачем не надано належних доказів які підтверджують, що посадові особи Головного управління Держпраці у Донецькій області не мали часових меж для прийняття постанови про накладення штрафу уповноваженими особами.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про ненадання відповідачем належних доказів в підтвердження того, що посадові особи ГУ Держпраці у Донецькій області не мали часових меж для прийняття постанови про накладення штрафу уповноваженими особами.

З матеріалів справи встановлено, що 30.01.2019 року т.в.о. начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. прийнято рішення № ДЦ180/539/АВ/П/ПТ/МГ щодо розгляду справи про накладення штрафу на 13 лютого 2019 року об 11 годині 15 хвилин (т. 1 а.с. 50-51).

13 лютого 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до т.в.о. начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. про відкладення розгляду справи та продовження розгляду до 10 днів, посилаючись на погіршення стану його здоров`я та госпіталізацію до медичного закладу на лікування 12 лютого 2019 року (т. 1 а.с. 47-48).

Заступником начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Зуб Г.В. на адресу позивача надіслано повідомлення від 13 лютого 2019 року № 04.2-11-08/1485-19 про розгляд 21 лютого 2019 року об 11 год. 30 хв. справи про накладення штрафу згідно ч. 2 ст. 265 КЗпП (т. 1 а.с. 46).

21 лютого 2019 року позивач знову звернувся з аналогічним клопотанням до керівника ГУ Держпраці у Донецькій області (т. 1 а..с. 44-45).

Листом від 21 лютого 2019 року № 04.2-12-4/10/19 начальник відділу ГУ Держпраці у Донецькій області Костіцин С.В. повідомив представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Моцика С.М., що згідно його клопотання від 21.02.2019 року перенесено розгляд справи про накладення штрафу на 26 лютого 2019 року об 14 год. 00 хв. (т. 1 а.с.42).

26 лютого 2019 року позивач звернувся втретє з аналогічним клопотанням до керівника ГУ Держпраці у Донецькій області про відкладення розгляду справи та продовження розгляду на 10 днів (т. 1 а.с. 39-40).

Листом першого заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Дрозда С.В. від 26 лютого 2019 року № 04.2-11-8/1787-19 повідомлено позивача про розгляд справи про накладення штрафу згідно ч. 2 ст. 265 КЗпП 11 березня 2019 року о 13 год. 00 хв. (т. 1 а.с. 38).

Згідно п. 4 Порядку № 509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів (п. 5 Порядку № 509).

З матеріалів справи встановлено, що рішення про розгляд справи про порушення законодавства про працю прийнято відповідачем 30 січня 2019 року, постанова про накладення штрафу прийнята 11 березня 2019 року.

При цьому, тричі розгляд справи про порушення законодавства про працю відкладався у зв`язку із задоволенням клопотань позивача про відкладення розгляду та продовження строку розгляду справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач, відкладаючи розгляд справи діяв в межах повноважень та відповідно до вимог пунктів 4, 5 Порядку № 509, оскільки зі змісту пункту 5 Порядку № 509 не вбачається обмежень щодо кількості відкладень та продовжень розгляду справи на підставі декількох клопотань суб`єкта господарювання про відкладення її розгляду та продовження строку розгляду, щодо якого порушено справу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги позивача про визнання протиправними дій посадових осіб щодо відкладення розгляду та продовження строку розгляду справи свідчать про те, що позивач навмисно клопотав перед ГУ Держпраці у Донецькій області декілька разів про відкладення розгляду справи, розраховуючи в подальшому на порушення посадовими особами відповідача вимог Порядку № 509 з урахуванням його наступної позиції, викладеної в позовній заяві та апеляційній скарзі.

Крім того, позивач не оскаржив виявлені відповідачем порушення, тому після виявлення відповідачем численних порушень ним вживалися заходи (три клопотання про відкладення розгляду справи), направленні в першу чергу не на усунення порушень законодавства про працю, а на визнання, в майбутньому, протиправною постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Суд звертає увагу позивача на те, що визнання вказаних вище оскаржених дій суб`єкта владних повноважень протиправними не є належним способом захисту, оскільки цими діями відповідач не порушив жодних прав позивача, а навпаки відкладав розгляд справи та продовжував строк розгляду, задовольняючи клопотання позивача з метою надання останньому можливості безпосередньої участі у розгляді справи відносно нього.

Отже, судом встановлено відсутність негативних наслідків для позивача у зв`язку з відкладенням розгляду справи відповідачем.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДЦ 180/539/АВ/П/ПТ/МГ-ФС від 11 березня 2019 року, винесену першим заступником начальника ГУ Держпраці у Донецькій області Дроздом С.В., суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Суд першої інстанції посилався на те, що у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу другого ч. 2 ст. 265 КЗпП і частини 1 ст. 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення.

Суд апеляційної інстанції не погоджує такий висновок суду першої інстанції з таких підстав.

Позивача притягнуто до відповідальності постановою ГУ Держпраці у Донецькій області від 11.03.2019 року № ДЦ180/539/АВ/П/ПТ/МГ-ФС, якою на позивача накладено штраф в розмірі 584220 грн. на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України за порушення ч. 4 ст. 73, ч. 1, ч. 2 ст. 107 КЗпП - недотримання мінімальних гарантій в оплаті праці: робота у святкові та неробочі дні не оплачувалась у подвійному розмірі; ч. 6 ст. 95 КЗпП, ст. 33 Закону України «Про оплату праці»: непроведення індексації заробітної плати у 2017-2018 роках відповідним працівникам; ч. 1 ст. 83 КЗпП: невиплати грошової компенсації при звільненні за невикористані відпустки (т. 1 а.с. 34-36).

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 28.03.2019 року у справі № 234/441919 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. за ті ж самі порушення відносно тих самих осіб, що і постановою ГУ Держпраці у Донецькій області від 11.03.2019 року (т. 1 а.с. 144-146).

Відповідно до ч.1 ст. 41 КУпАП порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що диспозиції абз. 4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України та ч. 1 ст. 41 КУпАП в частині визначення правопорушення є різними.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Верховного суду, викладені в постанові від 06.03.2019 року у справі № 522/12566/18.

Згідно рішення Конституційного суду України від 30.05.2001 року у справі № 7-рп/2001 відповідальність юридичних осіб, визначена іншими, ніж КУпАП, законами України, не є адміністративною; це самостійний вид відповідальності, хоча предметом їх регулювання є відносини не цивільно-правового, а публічно-правового характеру, і передбачена ними відповідальність також є публічно-правовою.

У зв`язку з наявністю у частині третій статті 265 Кодексу законів про працю України прямої вказівки на те, що штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями, ототожнення таких штрафів із адміністративною відповідальністю є неправильним.

До того ж, за змістом частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України суб`єктами відповідальності за цією статтею є виключно юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю. Натомість суб`єктами адміністративної відповідальності за нормами КУпАП можуть бути осудні фізичні особи, що досягли 16 років, службові і посадові особи; батьки (за протиправні дії неповнолітніх, якщо вони вчинили адміністративний проступок у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років); і в окремих випадках - юридичні особи.

Отже, накладення на фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, санкцій відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України не охоплюється поняттям «притягнення до адміністративної відповідальності», оскільки є фінансовими санкціями згідно ч.3 ст. 265 КЗпП.

Щодо доводів апелянта - позивача про те, що суд повинен був вийти за межі позовних вимог та врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 31.01.2019 року у справі № 809/799/17, оскільки відповідач вийшов за межі інспекційного відвідування.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги такі доводи, оскільки вони спростовуються копією наказу ГУ Держпраці у Донецькій області № 120 від 18.01.2019 року, яким вирішено провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства про працю в частині оплати праці (т. 2 а.с.35).

Щодо інших доводів, пов`язаних з необхідністю виходу за межі позовних вимог, зазначених позивачем в апеляційній скарзі, суд залишає їх поза увагою, оскільки вони не були предметом розгляду в суді першої інстанції і не заявлялися позивачем та його представником в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови відповідача, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вирішив, що внаслідок порушення норм матеріального закону, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, неправильно вирішив справу за суттю вимог, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області - задовольнити у повному обсязі.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 2 серпня 2019 року у справі № 200/4342/19-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання незаконними дії, визнання незаконною та скасування постанови - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання незаконними дії, визнання незаконною та скасування постанови - відмовити.

Повний текст постанови складений 25 листопада 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова