Справа № 540/2212/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2212/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі відповідач, ГТУЮ у Херсонській області), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу відповіді на скаргу від 05.09.2019 року відповідно до Закону України "Про звернення громадян";

- зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 відповідь на скаргу від 05.09.2019 року № К-664-4.

Ухвалою від 25.10.2019 у справі відкрите спрощене провадження без повідомлення учасників справи (письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.09.2019 року подала до канцелярії ГТУЮ у Херсонській області скаргу, зареєстровану за вхідним номером № К-664-4. Не отримавши відповіді на скаргу, позивач 11.10.2019 року звернулась на Урядову гарячу лінію, проте відповіді на скаргу так і не отримала. Так, стаття 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачає обов`язок органів, до яких направленні звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає і доведення змісту відповіді до заявника. Обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їх звернень має підтверджуватись доказами, що свідчать про надсилання (вручення) відповіді на звернення на адресу заявника. Посилаючи на положення Закону України "Про звернення громадян", позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на скаргу від 05.09.2019 року у строки та у порядку, передбаченому вказаним Законом. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

11.10.2019 року відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає з наступних підстав. У ході розгляду скарги позивача від 05.09.2019 року, згідно пояснень державного нотаріуса Гіліної М.Г., не підтверджені факт отримання державним нотаріусом від ОСОБА_1 коштів у розмірі 400 грн. готівкою та факт необхідності сплати нею коштів у розмірі 1800 грн. Відповідь від 04.10.2019 року за вихідним номером № К-664-4 направлена на поштову адресу позивача, що підтверджується Журналом обліку вихідної кореспонденції відділу організаційної роботи, документування та контролю ГТУЮ у Херсонській області. ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача щодо неотримання відповіді на попереднє звернення та 25.10.2019 року позивачу направлений лист, в якому повідомлено про надіслання на адресу ОСОБА_1 04.10.2019 року відповіді на скаргу за №К-664-4 та долучено копію листа-відповіді. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

18.11.2019 року позивача надіслала відповідь на відзив, в якій зазначила про обов`язок державних органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, який включає і обов`язок доведення змісту відповіді до заявника. На думку позивача, запис у Журналі обліку вихідної кореспонденції про відправлення кореспонденції ОСОБА_1 не є належним доказом надіслання їй відповіді на скаргу, зважаючи також на те, що у даному журналі відсутня дата відправлення документа. Позивач відмічає, що відповідь від 04.10.2019 року на скаргу від 05.09.2019 року, вона отримала після звернення 11.10.2019 року на Урядову гарячу лінію, а не після повторного звернення до відповідача, як про це стверджує останній. Копія відповіді на скаргу від 05.09.2019 року надіслана позивачу 25.10.2019 року. Порушуючи норми Закону України "Про звернення громадян", відповідач не розглянув всі поставлені у скарзі від 05.09.2019 року питання, не провів повного та об`єктивного розгляду скарги, не надав вичерпної відповіді на поставлені питання та не вжив заходів відносно нотаріуса ОСОБА_2 .

Пунктом 1 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Заявами по суті справи є позов та відзив.

Таким чином, суд розглядає адміністративну справу у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

05.09.2019 року ОСОБА_1 подала до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області скаргу на дії державного нотаріуса Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліної Марини Григорівни. Скарга зареєстрована за вхідним номером № К-664-4 від 05.09.2019 року.

За результатами розгляду скарги відповідач у листі від 04.10.2019 року за № № К-664-4, адресованому на ім`я ОСОБА_1 , виклав обставини, які встановлені у ході розгляду скарги від 05.09.2019 року, зазначивши, що не підтверджені факт отримання державним нотаріусом Гіліною М.Г. від ОСОБА_1 коштів у розмірі 400 грн. готівкою та факт необхідності сплати коштів у сумі 1800,00 грн. Також відповідач роз`яснив, що у разі незгоди із результатами розгляду скарги, ОСОБА_1 має право оскаржити дії чи рішення відповідача до вищого органу або до суду.

Із дослідженої судом копії Журналу обліку вихідної кореспонденції відділу організаційної роботи, документування та контролю ГТУЮ у Херсонській області суд встановив, що 04.01.2019 року зареєстрований лист на ім`я ОСОБА_1 за вихідним номером № К-664-4.

Матеріали справи містять копію листа відповідача "Про результати розгляду скарги" від 04.10.2019 року № К-664-4, яка надіслана на адресу позивача в якості додатку до листа "Про результати розгляду звернення" від 25.10.2019 року № 04-21/689р.

У відповіді на відзив позивач не заперечує факт отримання листа від 04.10.2019 року № К-664-4 після 25.10.2019 року, проте стверджує, що Журнал обліку вихідної кореспонденції про не є належним доказом надіслання їй відповіді на скаргу своєчасно, тобто 04.11.2019 року. Крім того, відповідач не розглянув всі поставлені у скарзі від 05.09.2019 року питання, не провів повного та об`єктивного розгляду скарги, не надав вичерпної відповіді на поставлені питання та не вжив заходів відносно нотаріуса ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації особою наданого їй Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян, відповідно до їх статуту, пропозиції про поліпшення їхньої діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

За змістом частини першої статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною третьою статті 15 Закону № 393/96-ВР передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону № 393/96-ВР рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно із абзацом 7 частини першої статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (ч.1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР).

Із аналізу наведених вище положень Закону № 393/96-ВР слідує, що органи, до яких направлені звернення, зобов`язані об`єктивно і своєчасно їх розглядати, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їхнє виконання, повідомляти осіб про наслідки розгляду заяв.

Також Законом № 393/96-ВР встановлений обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду з доведенням змісту відповіді до заявника.

Отже, зважаючи на законодавчо встановлений обов`язок органу, до якого направлене звернення, щодо своєчасного розгляду та надіслання заявнику у письмовій формі результатів розгляду звернення, орган уважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

У спірних правовідносинах обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їхніх звернень має підтверджуватися доказами, що свідчать про надсилання (вручення) відповіді на звернення на адресу заявника (заявнику).

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.09.2019 року у справі № 826/11164/16 (адміністративне провадження № К/9901/46334/18).

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що лист-відповідь відповідача на скаргу позивача від 05.09.2019 року зареєстрований у Журналі обліку вихідної кореспонденції 04.10.2019 року за № К-664-4.

Втім, суд зауважує, що реєстрація листа-відповіді на скаргу 04.10.2019 року не є належним доказом своєчасного надіслання заявнику такої відповіді у розумінні положень Закону № 393/96-ВР.

Запис у Журналі обліку вихідної кореспонденції 04.10.2019 року щодо реєстрації відповіді на скаргу за № К-664-4 підтверджує лише наявність самого листа-відповіді, але жодним чином не підтверджує його надіслання на адресу позивача.

Разом з цим, відповідач наголошує на відсутності у нього законодавчо встановленого обов`язку надіслання відповіді на громадян рекомендованими поштовими відправленнями з повідомленнями про вручення.

Суд не бере до уваги зазначені твердження відповідача, оскільки у силу приписів Закону № 393/96-ВР в спірних правовідносинах обов`язок повідомляти громадян про наслідки розгляду їхніх звернень має підтверджуватися доказами, що свідчать про надіслання відповіді на звернення на адресу заявника.

Доказів, які б підтверджували надіслання позивачу 04.10.2019 року або у наступний робочий день відповіді на скаргу від 05.09.2019 року, відповідачем суду не надано.

Позивач визнає тільки обставину, що отримала відповідь на свою скаргу після 25.10.2019 року.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку права позивача порушені протиправними діями відповідача щодо надання відповіді на скаргу від 05.09.2019 року поза межами строків, передбачених Законом України "Про звернення громадян" для розгляду звернень.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 відповідь на скаргу від 05.09.2019 року № К-664-4, суд відмічає, що відповідь на скаргу позивач отримала після 25.10.2019 року, про що зазначила у відповіді на відзив, відтак відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати позивачу відповідь на скаргу від 05.09.2019 року.

Суд не надає оцінки доводам позивача щодо необ`єктивного та неповного розгляду відповідачем скарги від 05.09.2019 року, ненадання відповідачемвичерпної відповіді на поставлені у скарзі питання та невжиття заходів відносно нотаріуса ОСОБА_2 , оскільки зазначені дії відповідача не є предметом розгляду у даній справі та позивач їх не оспорює.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та достовірними доказами не підтвердив обставини своєчасного надання ОСОБА_1 відповіді на скаргу від 05.09.2019 року.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (код ЄРПОУ 34906897, 73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 42/14) щодо несвоєчасного надання ОСОБА_1 (рнкпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) відповіді на скаргу від 05.09.2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (код ЄРПОУ 34906897, 73003, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 42/14) на користь ОСОБА_1 (рнкпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 102010000