Справа № 661/3327/19
Суддя: Матвєєва Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 661/3327/19
Провадження № 2-а/661/64/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Матвєєвої Н.В.

при секретарі судового засідання - Антоновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Комара Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративною позовною заявою до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Комара Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ЕАВ №1217722 від 10.06.2019 року, посилаючись на те, що 10.06.2019 року відповідачем була винесена оскаржувана постанова, згідно якої він проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора та порушив п.2.4 а) ПДР України - не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та інші необхідні документи, за що його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності з покладенням обов`язку сплатити штраф в дохід держави в розмірі 425 грн.

Посилаючись на те, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, оскільки проїзд регульованого пішохідного переходу ним було здійснено на жовтий сигнал світлофору у відповідності до вимог п. 8.10, 8.11, 16.8 ПДР України, що він і роз`яснив прояснено працівникам патрульної поліції після його зупинки останніми, проте відповідач на його пояснення не зреагував, і почав вимагати посвідчення водія та документи на транспортний засіб, стверджуючи, що проїзд пішохідного переходу відбувся на червоний сигнал світлофору і це зафіксовано на відеозапис, просив скасувати постанову серії ДП18 ЕАВ №1217722 від 10.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі та визнати дії інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Комара Олександра Олександровича щодо її складання незаконним.

У відзиві на адміністративний позов представник Управління патрульної поліції в Херсонській області викладені у ньому обставини не визнав, вказав на правомірність дій відповідача під час винесення оскаржуваної постанови за фактом встановлення вчинених ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання позивач не з`явився, просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного провадження за наявних у справі доказів без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.06.2019 року інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Комара Олександра Олександровича винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, в розмірі штрафу - 425 грн. за проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора та невиконання вимог п. 2.4 а) ПДР України, а саме - не пред`явлення для перевірки посвідчення водія та інших необхідних документів.

Відповідно до п. 2.4 а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , відповідач у відзиві вказав, що останній 10.06.2019 року о 12:52 год., керуючи автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Херсоні по вул. Лавреньова,9 здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е) ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, в зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції, які після зупинки підійшли до водія, представилися у встановленому законом порядку та попросили водія пред`явити відповідні документи, останній їх законних вимог не виконав, чим порушив п. 2.4а) ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, в зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності з урахуванням ст. 36 КУпАП.

Проте, як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ЕАВ №1217722 від 10.06.2019 року, у ній зазначається про два адміністративних правопорушення: проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонний сигнал світлофора (за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП) та відмову у пред`явленні посвідчення водія та інших, передбачених п.2.1. ПДР України документів (за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП), проте стягнення на позивача накладається лише за ч.1 ст.126 КУпАП.

Як передбачено ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Всупереч зазначеної норми закону, постанова не містить даних щодо застосування вимог, передбачених ст. 36 КУпАП.

Із аналізу вищевказаної норми вбачається, що відповідач повинен був указати всі правопорушення, які вчинив позивач, і зазначити норму закону, що передбачає відповідальність за такі правопорушення, і притягти останнього до відповідальності за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Неправомірність дій відповідача не дають змоги суду однозначно оцінити дії позивача як такі, що містять склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Долучений відповідачем до відзиву відеозапис, який був переглянутий судом під час розгляду справи, також не містить підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень, тому не приймається судом до уваги, оскільки він не містить відеофіксації проїзду позивачем регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофору, та доказів того, що відповідачем було дотримано усіх вимог чинного законодавства під час пред`явлення вимоги ОСОБА_1 щодо надання документів на транспортний засіб та його керування.

При цьому, суд вважає за необхідне застосувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року під час розгляду справи № 686/11314/17.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Міністрів Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення не відповідають вимогам чинного законодавства, а постанова серії ЕАВ №1217722 від 10.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, провадження по справі підлягає закриттю на підставі ст.284 ч.1п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю з доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та підстав для накладення на нього стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Комара Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати дії інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Херсонській області Комара Олександра Олександровича щодо складення постанови серії ЕАВ №1217722 від 10.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, незаконними.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1217722 від 10.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційну порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. В. Матвєєва