Справа № 560/1716/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1716/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

21 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Смілянця Е. С.,

представник позивача: Щетинська І.В.,

представник відповідача: Дмитрієва А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року (повне рішення складене 09 серпня 2019 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Транс Лайн 1" до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2019 року позивач, ТОВ "Союз Транс Лайн-1", звернулося в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області (відповідача, далі -ГУ ДФС України в Хмельницькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.05.2019 № , прийняте ГУ ДФС України в Хмельницькій області на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки №0254/22-01-14-07/37347893 від 25.04.2019 року.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 01.08.2019 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що викладені в акті №0254/22-01-14-07/37347893 від 25.04.2019 висновки контролюючого органу є необґрунтованими, такими, що не відображають дійсні обставини справи, не підтверджені доказами, а прийняте на їх підставі оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.05.2019 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що сукупність обставин щодо відсутності реального джерела походження товарів, не підтвердження факту перевезення бурового обладнання, відсутність достовірної інформації щодо виробника та реального імпортера бурового обладнання свідчать про неможливість реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Акваторг ЮА" та позивачем у вересні 2018 року, як наслідок договір поставки №1709 від 17.09.2018 не опосередковувався реальним виконанням операцій, які становлять його предмет. Вважає, що товарно-транспортні накладні №1701 від 17.09.2018, №1901 від 19.09.2018, №2101 від 21.09.2018 оформлені позивачем без фактичного підтвердження отримання товару для перевезення від постачальника ТОВ "Акваторг ЮА", тому за відсутності господарської операції такі ТТН не можуть вважатися належними документами для підтвердження даних податкового обліку та звітності; відсутність підтвердження факту проїзду територією України автомобіля Івеко державний номерний знак НОМЕР_1 у період з 17.09.2018-21.09.2018; не виконання позивачем зобов`язань за договором поставки, укладеним з ТОВ "Акваторг ЮА".

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "Союз Транс Лайн-1" є юридичною особою, код ЄДРПОУ - 37347893. На час здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Акваторг ЮА", вказаний контрагент був зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців і мав правомочність для укладення договорів та здійснення відповідних господарських операцій.

25.08.2016 ТОВ "Союз Транс Лайн-1" (субпідрядником) та консорціумом "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" (генпідрядник) укладено договір субпідряду №2-01/2016 на виконання будівельних робіт, за умовами якого субпідрядник забезпечує виконання будівельних робіт Дністровської ГЕС, зокрема бурово-вибухових робіт на розширенні русла річки Дністер НБ ГЕС-1. В подальшому сторонами було укладено додаткові угоди до зазначеного договору.

17.01.2018 між ТОВ "Союз Транс Лайн-1" (замовник) та ТОВ "Західдорвибухопром" укладено договір підряду №3/2018, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`зується виконати вибухові роботи з рихлення скельної та/або напівскельної маси, подрібнення негабариту вибуховим способом на об`єкті розширення русла річки Дністер НБ ГЕС-1(будівництво Дністровської ГЕС) об`ємом, що додатково узгоджується сторонами.

17.09.2019 ТОВ "Союз Транс Лайн-1" (покупець) та ТОВ "Акваторг ЮА" (постачальник) укладено договір поставки №1709, за умовами якого постачальник зобов`яується передати у власність покупця товар, а саме бурове обладнання та запасні частини в асортименті, кількості та за цінами зазначеними у додатку №1, а покупець оплатити такий товар та прийняти його. Сторони погодили загальну суму договору (5000000,00 грн.), порядок розрахунків та передачі товару, вимоги до тари та упаковки товару, здачі-приймання товару, витрати на транспортування. Документом, який свідчить про отримання товару, є підписана уповноваженими представниками видаткова накладна.

Договір, та специфікація підписані від імені уповноважених осіб сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

Передача товару від постачальника до одержувача відбувалась згідно видаткових накладних, а саме: №РН-0000180 від 17.09.2018, всього на суму з ПДВ 1927952,40 грн., №РН-0000181 від 19.09.2018 всього на суму з ПДВ 1917261,60 грн., №РН-0000183 від 21.09.2018 року всього на суму з ПДВ 1154894,40 грн.

За наслідками здійснення господарських операцій ТОВ "Акваторг ЮА", складено податкові накладні №180 від 17.09.2018, №181 від 19.09.2018 та №183 від 21.09.2018, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі зазначених податкових накладних ТОВ "Союз Транс Лайн-1" сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за вересень 2018 року.

У період з 10.04.2019 по 18.04.2019, посадовими особами відповідача, на підставі направлення від 10.04.2019 виданого ГУ ДФС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Союз Транс Лайн-1" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за вересень 2018 року при здійсненні фінансових операцій з ТОВ "Акваторг ЮА".

За результатами перевірки відповідачем 25.04.2019 складено акт №0254/22-01-14-07/37347893 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Союз Транс Лайн-1" (ПН 37347893) з питань своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за вересень 2018 року при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "Акваторг ЮА" (ПН 42128376).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Союз Транс Лайн-1" вимог підпункту "а" пункту 198.1, абзаців першого-третього пункту 198.2, абзаців першого-другого пункту 198.3 і абзацу третього пункту 198.6 статті 198; абзацу другого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 833351,00 грн. за вересень 2018 року.

На підставі акту перевірки №0254/22-01-14-07/37347893 від 25.04.2019 відповідач 22.05.2019 прийняв оскаржуване податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 833 351 грн., за вересень 2018 року.

Викладені в акті відповідачем висновки про порушення позивачем податкового законодавства мотивовані тим, що господарські операції за договорами, укладеними позивачем із контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА" не спричинили настання реальних правових наслідків.

В ході проведення перевірки посадовими особами відповідача встановлено, що ТОВ "Союз Транс Лайн-1" задекларовано податковий кредит по податку на додану вартість за вересень 2018 року в сумі 4 457 515 грн. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту встановлено його завищення за вересень 2018 року в сумі 833 351 грн. за рахунок завищення податкового кредиту по операціях з придбання товарів на митній території України за основною ставкою в сумі 833351 грн., в тому числі за вересень 2018 року в сумі 833351 грн. Перевіркою відображеного показника в частині проведення позивачем фінансово-господарських операцій за вересень 2018 року встановлено його завищення за рахунок віднесення ТОВ "Союз Транс Лайн-1" сум податку на додану вартість до податкового кредиту по зареєстрованих податкових накладних від ТОВ "Акваторг ЮА", при відсутності факту реальної поставки товарів.

Перевіркою встановлено відображення в бухгалтерському обліку позивача операцій з придбання бурового обладнання від ТОВ "Акваторг ЮА" у вересні 2018 року на загальну суму 5 000 108,40 грн., в тому числі ПДВ 833 351,40 грн.

Для проведення перевірки надано договір поставки №1709 від 17.09.2018, додаток №1 до договору - Специфікацію на поставку товару, в якій зазначено загальну вартість поставленого товару з ПДВ - 5000108,40 грн.

На виконання умов договору поставки за реквізитами ТОВ "Акваторг ЮА" на адресу ТОВ "Союз Транс Лайн-1" виписані видаткові накладні РН-0000180 від 17.09.2018, №РН-0000181 від 19.09.2018, №РН-0000183 від 21.09.2018. ТОВ "Акваторг ЮА" на адресу ТОВ "Союз Транс Лайн-1" виписано та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні №180 від 17.09.2018, №181 від 19.09.2018 та №183 від 21.09.2018.

ТОВ "Союз Транс Лайн-1" до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року включено ПДВ в сумі 833351,40 грн.

В ході проведення перевірки позивач надав акти на списання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортні накладні, подорожні листи на здійснення виїзду вантажного автомобіля Івеко державний номерний знак НОМЕР_1 .

За результатами розгляду запиту ГУ ДФС у Хмельницькій області Департамент інформаційно-аналітичної підтримки НП України повідомив, що проїзд транспортного засобу Івеко державний номерний знак НОМЕР_1 за період з 17.09.2018 по 21.09.2018 територією України не зафіксовано. З пояснень водія ОСОБА_1 , реквізити якого вказані у ТТН, не підтверджено здійснення перевезень у період з 17.09.2018 по 21.09.2018 на автомобілі Івеко, не підтверджено факту підписання первинних документів щодо придбання, прийняття для перевезення та передачі ТОВ "Союз Транс Лайн-1" товарно-матеріальних цінностей. Оперативним управлінням ГУ ДФС у Хмельницькій області надано службову записку із поясненнями громадянина ОСОБА_2 від 17.04.2019, який повідомив, що здійснював перевезення бурового обладнання на автомобілі Івеко державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому ТТН отримував, але не підписував.

Враховуючи викладене, контролюючим органом зроблено висновок, що транспортування бурового обладнання від ТОВ "Акваторг ЮА" документально не підтверджено, ТТН №1701 від 17.09.2018, №1901 від 19.09.2018 та №2101 від 21.09.2018 складено неправомірно, що не дає можливості підтвердити відповідність складених ТТН та видаткових накладних для цілей бухгалтерського обліку.

З аналізу діяльності контрагентів ТОВ "Акваторг ЮА" (ТОВ "Олімп Плюс Україна", ТОВ "Пром Трейн", ТОВ "Тафт Пром", ТОВ "Оранж Трейд", ТОВ "Пром Лайн ЮА", ТОВ Файторг", ТОВ "Пром Інвест ЮА") в ланцюзі поставки бурового обладнання встановлено спільні ознаки неможливості поставки зазначеного обладнання, а саме: не здійснення такими контрагентами у 2018 році експортно-імпортних операцій; відсутність у суб`єктів господарювання об`єктів оподаткування, виробничих потужностей та працівників; не дотримання суб`єктами господарювання вимог пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України - не подання податкової звітності за три квартали 2018 року та за 2018 рік; відсутність фактів придбання бурового обладнання від інших суб`єктів господарювання, що унеможливлює поставку такого товару на адресу ТОВ "Акваторг ЮА" та до ТОВ "Союз Транс Лайн-1"; не декларування суб`єктами господарювання податкового зобов`язання з податку на додану вартість із контрагентом ТОВ "Союз Транс Лайн-1" - ТОВ "Акваторг ЮА", що унеможливлює підтвердження здійснення поставки бурового обладнання до ТОВ "Союз Транс Лайн-1".

Сукупність наведених обставин, а саме: відсутність реального джерела походження товарів (відсутність придбання та неможливості виготовлення товару безпосереднім постачальником - ТОВ "Акваторг ЮА"), не підтвердження факту перевезення бурового обладнання, відсутність достовірної інформації щодо виробника та реального імпортера бурового обладнання, свідчить про неможливість реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Акваторг ЮА" та ТОВ "Союз Транс Лайн-1" у вересні 2018 року, як наслідок договір поставки №1709 від 17.09.2018 року не опосередковувався реальним виконанням операцій, які становлять його предмет.

Фактично ТОВ "Союз Транс Лайн-1" здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання бурового обладнання, складено первинні документи, вказані у додатку 2 до акту перевірки, всупереч норм чинного законодавства, та оскільки відсутня господарська операція, вищезазначені документи не можуть вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку та звітності, тому включення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є неправомірним.

Вказані обставини на думку податкового органу об`єктивно свідчать про неможливість реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Союз Транс Лайн-1" та "Акваторг ЮА" у вересні 2018 року, як наслідок договір поставки №1709 від 17.09.2018 не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять його предмет. При цьому для штучного надання юридичної значимості первинним документам, оформленим за такими нереальними операціями, до них вносились недостовірні дані.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Союз Транс Лайн-1" вимог підпункту "а" пункту 198.1, абзаців першого-третього пункту 198.2, абзаців першого-другого пункту 198.3 і абзацу 3 пункту 198.6 статті 198; абзацу другого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 833351,00 грн. за вересень 2018 року.

На підставі висновків акту перевірки №0254/22-01-14-07/37347893 від 25.04.2019, відповідач 22.05.2019 прийняв податкове повідомлення - рішення № , яким товариству з обмеженою відповідальністю "Союз Транс Лайн-1" визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 833 351 грн., за вересень 2018 року.

Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням звернувся в суд з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Види перевірок контролюючих органів, порядок та підстави для їх проведення визначені главою 8 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції чинній на вересень 2018 року) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України (п. 198.3 ст. 198 ПК України ).

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п. 200.1 ст. 200 ПК України).

Відповідно до зазначених правових норм, з моменту списання коштів з банківського рахунка платника податків або отримання ним товарів від контрагентів, що підтверджується податковими накладними, у нього виникає право на віднесення сум податку по операціях з цими контрагентами до складу свого податкового кредиту.

Слід також зазначити, що право на формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника в разі реального вчинення господарських операцій з придбання товарів, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до абзацу 8 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV (далі - Закон №996-XIV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно із абзацом 11 статті 1 Закону України № 996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

За змістом частин 1 та 2 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Слід також зазначити, що вимоги до первинних документів, визначені Законом № 996-XIV, кореспондують із Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення №88).

Пунктом 2.1 розділу 2 Положення № 88 встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи) (п 2.2 р. 2 Положення № 88).

Таким чином, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які містять відомості про господарську операцію.

Згідно пункту 1 наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" (із змінами та доповненнями) (в редакції чинній на вересень 2018 року) товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 11.1 зазначених правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Переліком документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №207 від 25.02.2009 визначено, що товарно-транспортна накладна є обов`язковою, для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах (пункт 1 зазначеного Переліку).

Однак, товарно-транспортна накладна не є документом первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно - матеріальних цінностей, вона належить до виду документів, що засвідчують факт перевезення, що також узгоджується із позицією Верховного Суду, визначеною у постанові від 06.02.2018 № К/9901/2030/17 по справі № 821/589/17.

Також, недоліки товарно-транспортних накладних, які стали підставою для висновків ГУ ДФС в Хмельницькій області щодо нереальності господарських операцій між позивачем ТОВ "Акваторг ЮА", не можуть слугувати підставою для висновку щодо нереальності чи безтоварності укладеної угоди позивача з його контрагентом, оскільки такі документи не можуть однозначно ствердити про наявність таких фактів, з урахуванням тієї обставини, що правовідносини між господарюючими суб`єктами не пов`язані в сфері транспортування, так як основна їх мета це купівля-продаж товару.

Зазначені висновки суду відповідають позиції Верховного Суду, що наведена у постанові від 24.01.2019 у справі №806/8289/13-а.

Як встановлено судом першої інстанції, матеріали справи містять всі необхідні документи (податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, подорожні листи вантажного автомобіля, акти на списання товарно-матеріальних цінностей, документи які свідчать про отримання придбаного товару та його фактичне використання у господарській діяльності, акти приймання виконаних робіт) на підтвердження здійснення фінансово-господарських відносин позивача з контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА" за вересень 2018 року які відповідають вимогам Закону № 996-XIV, та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій. Крім того за наслідками господарських операцій контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА" складено податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних в установленому порядку.

Також, позивач та його контрагент - ТОВ "Акваторг ЮА" на момент здійснення господарських операцій за договором поставки були зареєстровані платниками податків.

Твердження Головного управління ДФС у Хмельницькій області про те, що діяльність контрагентів ТОВ "Акваторг ЮА" в ланцюзі поставки імпортного товару спеціального призначення підтверджує відсутність можливості поставки такого товару від імпортера до контрагента постачальника ТОВ "Акваторг ЮА" та до кінцевого споживача ТОВ "Союз Транс Лайн-1", є необґрунтованим, оскільки чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента та третіх осіб.

Тобто, позивач не може нести відповідальність за невиконання контрагентами ТОВ "Акваторг ЮА" своїх зобов`язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням постачальниками його контрагента правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом та його постачальниками податкових зобов`язань.

За умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" визначив, що "...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач не повинен нести відповідальність за дії чи бездіяльність контрагентів ТОВ "Акваторг ЮА". Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сум податку по операціях з контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА" до складу свого податкового кредиту у випадку, коли він виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження його розміру. Право платника податків на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а саме контрагентами ТОВ "Акваторг ЮА".

Колегія суддів зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, а також помилок у їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції та відмови у формуванні витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та податкового кредиту ПДВ, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Отже, з аналізу первинної документації, норм чинного законодавства та особливостей спірних господарських операцій встановлюється їх реальність, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами первинного та бухгалтерського обліку. Відтак, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність віднесення позивачем відповідних сум витрат до складу витрат відповідного звітного (податкового) періоду та сум сплаченого контрагентам ПДВ до складу податкового кредиту ПДВ відповідного звітного (податкового) періоду.

Судом першої інстанції досліджено первинну документацію та встановлено здійснення позивачем зі своїм контрагентом ТОВ "Акваторг ЮА" господарських взаємовідносин у межах господарської діяльності. Також, встановлено, що згідно пояснень представника позивача сторони погодили продовження термінів розрахунків, визначених договором №1709, а тому твердження відповідача про не виконання позивачем зобов`язань за договором укладеним ТОВ "Союз Транс Лайн-1" та ТОВ "Акваторг ЮА" щодо оплати товару та порядку приймання передачі товару правомірно визнано необґрунтованими.

Слід також зазначити, що судом першої інстанції надано належу правову оцінку щодо необґрунтованості доводів відповідача в частині відсутності підтвердження факту проїзду територією України автомобіля Івеко державний номерний знак НОМЕР_1 у період з 17.09.2018-21.09.2018.

Тобто, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладені в акті висновки контролюючого органу є необґрунтованими, такими, що не відображають дійсні обставини справи та не підтверджені доказами, а прийняте на їх підставі оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.05.2019 № є протиправним та таким, що підлягало скасуванню.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 листопада 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.