Справа № 440/4173/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25 листопада 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/4173/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Для усунення недоліків встановлено десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки потрібно було усунути шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- уточненої позовної заяви (оформленої у відповідності до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України) у примірниках для суду та у відповідності до кількості учасників справи;

- документа про сплату судового збору в розмірі 4610,40 грн (за реквізитами: Отримувач: УК у м. Полтаві/м. Полтава/22030101, , Банк: Казначейство України (ЕАП), Рахунок: UA6084011, Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або клопотання про звільнення від спати судового збору та інформації про доходи за календарний рік (відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, довідки пенсійного фонду у разі отримання пенсії та іншого);

- належним чином завірених (із зазначенням напису "згідно з оригіналом", підпису позивача та дати засвідчення) копій документів доданих до позовної заяви у примірниках для відповідачів.

21 листопада 2019 року до суду надійшло клопотання позивача, яке надане на усунення недоліків позовної заяви.

У вказаному клопотанні позивач зазначив, що позов подано в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 проживає одна з дітьми у селі, їх батько ніколи не платив аліментів, на цей час перебуває у розшуку МВС, а тому є очевидним, що її майновий стан є незадовільним та вона підпадає під дію пп. "б" п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір". Стверджував, що ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України не зобов`язує позивача надавати належним чином завірені копії документів в примірнику для відповідача.

Крім того, позивачем до вказаного клопотання додано уточнену позовну заяву.

Надаючи оцінку заявленому клопотанню, суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову не майнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Системно аналізуючи наведенні положення, суд приходить до висновку, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а також звільнення від сплата судового збору відбувається з урахуванням майнового стану позивача.

Суд звертає увагу позивача на те, що вказаним Законом передбачено необхідність дотримання цілого ряду умов для звільнення позивача від сплати судового збору та не надає суду можливості для звільнення особи від сплати судового збору лише у разі дотримання нею однієї із визначених Законом умов.

Частинами першою та третьою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Майновий стан ОСОБА_1 не належить, ані до обставин визнаних учасниками справи, ані до загальновідомих обставин, а тому тягар по наданню доказів на підтвердження його незадовільності чинним законодавством покладено на позивача.

Разом з тим, суд не заперечує ту обставину, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів, що в своє чергу дає ОСОБА_1 можливість бути звільненою від сплати судового збору у відповідності до вимог пп. "б" п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", однак суд не може ігнорувати ту обставину, що звільнення від сплати судового має відбуватися виключно з врахуванням майнового стану сторони.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що на час його звернення до суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виповнилось повних п`ять років, отже, у ОСОБА_1 закінчилася відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ого віку, в матеріалах справи відсутні докази продовження ОСОБА_1 відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 6-ого віку, а тому у суда відсутні підстави вважати, що аліменти є єдиним джерелом існування позивача.

Враховуючи викладене, звільнення позивача від сплати судового збору без надання інформації про майновий стан є неможливим.

Стосовно доводів позивача про звернення до суду в інтересах малолітніх дітей, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Частиною першою статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до частини шостої статті 160 цього Кодексу якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Судом досліджено позовну заяву та встановлено, що вона подана особисто ОСОБА_1 та не містить інформації про те що позовна заява подана законним представником в інтересах дитини.

Про звернення ОСОБА_1 до суду для захисту своїх прав також свідчить й зміст позовної заяви, а саме абзац 4 сторінки 1 де позивач зазначає, що відповідачем не прийнято жодного рішення відносно ОСОБА_1 , а саме про призначення або про відмову у призначенні державної допомоги.

Стосовно тверджень позивача щодо відсутності у нього обов`язку по наданню належним чином завірених додатків для відповідача та не допуску його до правосуддя, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Системно аналізуючи наведенні положення КАС України, суд приходить до висновку, що звернення до суду не є безумовним та можливо лише у разі дотримання особою порядку визначеного Кодексам адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Системно аналізуючи вказані положення КАС України суд приходить до висновку, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги у примірниках для суду та учасників справи.

Порядок подання письмових доказів визначений статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом..

Частинами четвертою та п`ятою цієї статті визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказана стаття не містить виключень, а тому докази подані позивачем до позовної заяви як в примірнику для суду так і у примирниках для учасників справи мають бути завірені підписом позивача із зазначенням дати такого засвідчення.

Не дотримання позивачем порядку звернення звернення до суду є підставою для залишення позовної заяви без руху, а у разі не усунення виявлених судом недоліків позбавляє, суд можливості відкрити провадження по справі.

Підсумовуючи вищевикладене суд виходить з наступного частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Системно аналізуючи положення вказаної статті, суд приходить до висновку, що усунення недоліків позовної заяви має відбуватися у спосіб визначений в ухвалі суду та не може відбуватися у будь - який інший спосіб.

В порушення вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем суду не надано суду: інформації про майновий стан та належним чином завірених копій приєднаних до неї документів у примірнику для відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не виконано, недоліки позовної заяви не усунено.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом та за умови дотримання вимог чинного законодавства.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Бойко