Справа № 809/1489/16
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2019 року
Київ
справа №809/1489/16
адміністративне провадження №К/9901/21177/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Шевцової Н.В.,
суддів Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,
за участю
секретаря судового засідання Івашка О.Л.
учасників справи:
позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження як суд касаційної інстанції заяву ОСОБА_1
про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Данилевич Н. А. в справі № 809/1489/16 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні,

УСТАНОВИВ:

17 жовтня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В. справу № 809/1489/16 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року призначено до касаційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 листопада 2019 року.

20 листопада 2019 року під час судового засідання позивачем подано заяву про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Данилевич Н.А. на підставі пункту четвертого частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заява вмотивована тим, що ОСОБА_2 вдається до завідомо неправосудних рішень, є неосвіченою, непрофесіоналом, оскільки допустила процесуальні порушення під час розгляду справи за позовом ОСОБА_3 , а саме: 25 лютого 2019 року постановила ухвалу про слухання справи 26 лютого 2019 року без участі сторін.Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).
Таким чином підстава, з якої заявлено відвід колегії суддів не передбачена у вказаних вище статтях процесуального кодексу.
Водночас суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до частини третьої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.
Як на підставу про відвід колегії суддів позивач посилається на статтю 36 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд звертає увагу на те, що для відведення суддів необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.
Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).
Отже, не можуть бути підставами для відводу суддів заява, яка містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Таким чином, відвід повинен бути вмотивований з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Проаналізувавши викладені в заяві ОСОБА_1 доводи, суд доходить висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу колегії суддів у даній справі. Заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Данилевич Н.А. у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона мотивована посиланням на обставини, які мали місце при розгляді іншої адміністративної справи.
З огляду на наведене, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Данилевич Н.А. в справі № 809/1489/16 слід відмовити.
Відповідно до частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статтями 36, 39-40 248, КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Данилевич Н.А. в справі № 809/1489/16 визнати необґрунтованою.
Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Данилевич Н.А. в справі № 809/1489/16 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не оскаржується.

Повний текст ухвали складено 25 листопада 2019 року.

Головуючий суддя: Н.В. Шевцова

Судді: В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич