Справа № 440/3941/19
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

25 листопада 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/3941/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Грубича В.В.,

представника відповідача - Сиромятнікова В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2019 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про :

зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області скасувати висновок службового розслідування від 08.06.2018, акт №2 за формою Н-Т та акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 08.06.2018;

зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області провести повторне службове розслідування за фактом нещасного випадку, який стався 18.11.2015 під час перебування ОСОБА_1 на службі в робочий день та при виконанні службових обов`язків.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, прийнято рішення розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11 листопада 2019 року.

11 листопада 2019 року через канцелярію суду надійшла заява Головного управління Національної поліції в Полтавській області про залишення позовної заяви без розгляду, яке мотивовано тим, що позивачем пропущено шестимісячний строк на звернення до суду з даними позовними вимогами.

Представник відповідача в підготовчому засіданні підтримав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Позивач та представник позивача в підготовчому засіданні заперечували проти даного клопотання, посилаючись на те, що позивач з 2016 року добивався видачі актів службового розслідування. Тільки у серпні 2019 року позивач отримав оскаржувані акти, які є підставою і похідними документами для звернення до суду. Вказував, як тільки позивачу стало відомо зміст документів, він відразу, у встановлений строк, звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Поважними ж причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Враховуючи наведені вище приписи, суд зазначає, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, що обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 зазначеної статті обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом наведених процесуальних норм законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Суд зазначає, що вирішальним моментом щодо визначення строків звернення до суду є встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення, які дії були вчинені з цього приводу, а також вагомість права, про захист якого позивач звернувся до суду.

Відповідно до положень ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Однак, на переконання суду, ознайомлення позивача зі змістом оскаржуваних висновку та актів Головного управління Національної поліції в Полтавській області у серпні 2019 року, не свідчить про те, що позивач не знав про порушення своїх прав спірними рішеннями та наявністю у нього права на їх оскарження.

Крім того, у відповідності до положень статті 160 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Так, матеріали справи свідчать, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04.12.2018 у справі №552/2520/18 встановлено, що за фактом нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 . 18.11.2015, було проведено службове розслідування.

Зокрема, наказом від 18 січня 2018 року № 27/05 створено комісію для розслідування нещасного випадку, який стався 18.11.2015 із старшим інспектором БПСПОП лейтенантом поліції ОСОБА_1 у відповідному складі.

За результатами проведеного розслідування складено відповідні акти.

Так, 08 червня 2018 року складено акт № 2 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ*, за результатами якого комісія дійшла висновку про те, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Окрім того, комісією 08 червня 2018 року складено акт форми Н-5* розслідування нещасного випадку, що стався 18.11.2015 з колишнім працівником БПСПОП «Полтава» ГУ НП в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 , згідно з яким комісія дійшла до висновку про те, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обовязків.

Враховуючи викладене, позивачу ще у грудні 2018 року було відомо про результати службового розслідування та складені відповідачем акти відповідної форми, а тому твердження ОСОБА_1 в поданій до суду позовній заяві та запереченні на заяву про залишення позовної заяви без розгляду про те, що він не знав про зміст оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень до серпня 2019 року, є безпідставним.

Із даним адміністративним позовом позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду лише 17 жовтня 2019 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Полтавського окружного адміністративного суду.

Позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, поважності причин не звернення позивача у встановлений строк, з дня коли позивач дізнався про порушення своїх прав, до суду з даним позовом позивачем не надано та судом не встановлено.

Таким чином, позивачем у позовній заяві та запереченні на заяву про залишення позовної заяви без розгляду не наведено доводів, а до матеріалів позову не надано доказів, що б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст. 123 КАС України.

Так, за змістом ч.3 та 4 зазначеної статті, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява подана після закінчення строків, установлених законом, при цьому, матеріали адміністративного позову не містять будь-яких доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строків звернення до суду, у зв`язку з чим подана позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повний текст ухвали складено 25 листопада 2019 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва