Справа № 320/2708/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2019 року м. Київ справа № 320/2708/19
Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати дії відповідача щодо призначення та нарахування пенсії позивачу протиправними;

- зобов`язати відповідача встановити позивачу основний розмір пенсії починаючи з 21 червня 2017 року відповідно до довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 №2/4/111 від 11 березня 2019 року і довідки військової частини НОМЕР_1 № 5306 від 16 листопада 2016 року та відповідно до п.«а» ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII від 9 квітня 1992 року в сумі 6809 грн. 07 коп.;

- зобов`язати відповідача виплачувати позивачу надбавку у розмірі 25% до основного розміру пенсії відповідно до п.1 Постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» № 1381 від 28 грудня 2011 року починаючи з 21 червня 2017 року у сумі 1702 грн. 27 коп.;

- зобов`язати відповідача виплачувати позивачу надбавку до пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22 жовтня 1993 року у разі зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та у відповідних розмірах починаючи з 21 червня 2017 року;

- зобов`язати відповідача виплачувати позивачу цільову грошову допомогу на прожиття відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» №1603-ІV від 16 березня 2004 року;

- зобов`язати відповідача виплачувати позивачу підвищення до пенсії відповідно до Постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам» від 21 лютого 2018 року №103 починаючи з 1 січня 2018 року у розмірі 50% підвищення та в сумі 3306 грн. 25 коп., починаючи з 1 січня 2019 року у розмірі 75% та в сумі 4959 грн. 38 коп. та починаючи з 1 січня 2020 року у розмірі 100% відсотків та в сумі 6612 грн. 50 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із виплати пенсії позивачу за період з 21 червня 2017 року по 1 липня 2019 року в сумі 119643 грн. 90 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із виплати індексації пенсії в сумі 998 грн. 59 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України заборгованість по пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, інфляційні збитки та 3% річних за користування коштами в сумі 26594 грн. 46 коп.;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, заподіяну протиправними діями в сумі 60000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не вірно здійснено розрахунок його пенсії, чим порушено його права та законні інтереси, заподіяно збитки позивачу та надано моральну шкоду. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16 вересня 2019 р.

19 липня 2019 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Зазначив, що відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог чинного законодавства. Розрахунки пенсії позивача, які він наводить в позовній заяві, є необґрунтованими, вони не підтверджуються наявними матеріалами справи.

26 липня 2019 р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не спростував твердження, які викладені в позові.

13 вересня 2019 р. до суду від позивача надійшло клопотання про подальший розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

16 вересня 2019 р. до суду від відповідача надійшло клопотання про подальший розгляд справи без його участі.

У зв`язку заявленим клопотанням представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження протокольною ухвалою суду від 16 серпня 2019 р. на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України вирішено здійснювати судовий розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач є інвалідом війни II групи довічно, брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей у складі в/ч НОМЕР_1 (в/ч пп НОМЕР_2 ), у якій проходив військову службу за контрактом осіб офіцерського складу до закінчення особливого періоду, що підтверджується довідкою про перебування на військовій службі за контрактом у в/ч пп НОМЕР_2 від 4 серпня 2016 року №1880-ос.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31 жовтня 2016 року № 334 (по особовому складу) позивач звільнений з військової служби у запас на підставі підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 1 частини 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з 31 жовтня 2016 р. виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

4 травня 2017 року протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (витяг з протоколу засідання ЦВЛК від 4 травня 2017 року №1303) встановлено, що його захворювання пов`язані із захистом Батьківщини.

21 червня 2017 року Фастівською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено довічно II групу інвалідності з 1 травня 2017 року, пов`язану із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія АВ №0762892 від 21 червня 2017 року.

25 липня 2017 року позивач звернувся до Сквирського районного військового комісаріату із необхідними документами для призначення йому пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року.

21 липня 2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії по інвалідності.

14 серпня 2017 р. відповідач звернувся до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із листом про надання інформації про позивача, а саме: чи перебуває позивач на обліку у Сквирському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Київської області. Крім того, повідомив що ця інформація необхідна для призначення пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У цей же день відповідач звернувся з листом до Управління соціального захисту населення Сквирської міської ради про надання довідку чи не перебуває на обліку позивач для призначення пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 19 серпня 20178 р. № 1808/02 відповідача повідомлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні, як отримувач пенсії по інвалідності. До листа надано докази на підтвердження призначення Сквирським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області пенсії по інвалідності позивачу, а саме: розпорядження № 135808 від 9 серпня 2017 р. про призначення пенсії по інвалідності.

На підставі отриманих документів від Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області відповідачем призначено пенсію позивачу з 31 жовтня 2017 р., що підтверджується протоколом відповідача за пенсійною справою № (Міноборони) від 1 листопада 2017 р.

У зв`язку з виплатою позивачу пенсії від Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за жовтень 2017 р. та призначенням пенсії у відповідача, позивачу було виплачено відповідачем доплату до пенсії за жовтень 2017 р. (через те, що пенсія, яку позивач отримав від Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, була менша, ніж призначена пенсія, яку призначено відповідачем).

На початку вересня 2017 року позивач отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №3121/03 від 31 серпня 2017 року, у якому ГУ ПФУ у Київській області повідомило, що підстави для призначення пенсії за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року відсутні. У разі його згоди отримувати пенсію відповідно до вказаного закону її розмір становитиме 3345 грн. 60 коп.

У грудні 2017 року позивач звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення розміру пенсії, як інваліду війни 2 групи, що визначений чинним законодавством України, та стягнення недоплаченої суми пенсії (адміністративна справа № 376/2909/17).

Рішенням Сквирського районного суду Київської області в адміністративній справі № 376/2909/17 від 1 лютого 2018 р. адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області встановити ОСОБА_1 пенсію відповідно до п.а ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року, проводити виплату пенсії згідно довідки в/ч НОМЕР_1 код 26614840 від 16 листопада 2016 року № 5306, та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 код НОМЕР_3 від 28 липня 2016 року про заробітну плату, з урахуванням вже виплачених сум, починаючи з 21 червня 2017 року;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що вказане рішення Сквирського районного суду Київської області в апеляційному порядку не оскаржувалося. Отже, рішення Сквирського районного суду Київської області від 1 лютого 2018 рр. в адміністративній справі № 376/2909/17 набрала законної сили 3 березня 2018 р.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Листом відповідача від 17 вересня 2018 р. № 1810/Г-01 позивача повідомлено, що на виконання рішення Сквирського районного суду Київської області Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі -Управління) у відповідь на запит позивача надіслало копії направлених запитів для розшифровки довідок № 2/4/726 від 28 липня 2016 року та № 5306 від 16 листопада 2016 року. Станом на 2 липня 2018 р. необхідні довідки на зазначені запити не надходили. Рішення Сквирського районного суду Київської області від 1 лютого 2018р. по справі №376/2909/17 буде виконано після надходження довідок.

10 жовтня 2018 р. листом військової частини НОМЕР_1 до відповідача направлено лист, в якому було повідомлено, що позивачу в липні-жовтні 2016 року нараховано та виплачено наступне грошове забезпечення:

- за липень 2016 року, нараховано грошове забезпечення в сумі 5913 грн. 47 коп. (ОВЗ -74 грн. 19 коп., ПО 627 грн. 74 коп., НВОВЗ -332 грн. 50 коп., премія 2675 грн. 34 коп., ЩДГВ 2203 грн. 70 коп.). Винагороду за участь в АТО нараховано в сумі 735 грн. 48 коп.;

- за серпень 2016 року, нараховано грошове забезпечення в сумі 9848 грн. 40 коп. (ОВЗ 115 грн. 00 коп., ПО 970 грн. 00 коп., НВР 108 грн. 50 коп., НВОВЗ 596 грн. 75 коп., премія 450% - 4365 грн. 00 коп., ЩДГВ 3693 грн. 15 коп.). Винагороду за участь в АТО нараховано в сумі 541 грн. 94 коп.;

- за вересень 2016 року, нараховано грошове забезпечення в сумі 9848 грн. 40 коп. (ОВЗ 115 грн. 00 коп., ПО 970 грн. 00 коп., НВР 108 грн. 50 коп., НВОВЗ 596 грн. 75 коп., премія 450% - 4365 грн. 00 коп., ЩДГВ 3693 грн. 15 коп.). Винагороду за участь в АТО нараховано в сумі 560 грн. 00 коп. Грошова допомога на оздоровлення 6155 грн. 25 коп.;

- за жовтень 2016 року, нараховано грошове забезпечення в сумі 9848 грн. 40 коп. (ОВЗ 115 грн. 00коп., ПО 970 грн. 00 коп., НВР 108 грн. 50 коп., НВОВЗ 596 грн. 75 коп., премія 450% - 4365 грн. 00 коп., ЩДГВ 3693 грн. 15 коп.). Винагороду за участь в АТО нараховано в сумі 270 грн. 97 коп.; компенсація за відпустку 3077 грн. 63 коп.; матеріальна допомога 6155 грн. 25 коп.

Крім того, 1 листопада 2018 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 надано розшифровану довідку № 2/4/726 від 28 листопада 2016 р. про нарахування грошового забезпечення позивача за період січень 2016 р. - липень 2016 р.

Листом відповідача від 11 лютого 2019 р. позивача повідомлено, що на виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 1 лютого 2018 року по справі № 376/2909/17 позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до п.«а» ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року, згідно довідки в/ч НОМЕР_1 код 26614840 від 16 листопада 2016 року № 5306, та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 код НОМЕР_3 від 28 листопада 2016 р. про заробітну плату. Так, сума доплати по перерахунку за період з 1 жовтня 2017 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 11340 грн. 77 коп., буде виплачена з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2018 року № 649 «Про питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», а сума доплати по перерахунку за період з 1 березня 2018 року по 30 листопада 2018 рік в розмірі 12758 грн. 40 коп. була виплачена в грудні 2018 року. Загальна сума по перерахунку за рішенням суду становить 24099 грн. 17 коп.

На виконання рішення Сквирського районного суду Київської області від 1 лютого 2018 року по справі № 376/2909/17 відповідачем було здійснено розрахунок та виплату позивачу пенсії, що підтверджується розрахунками на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № (підстава для здійснення розрахунку: рішення суду).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 березня 2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" позивачеві з 1 січня 2018 р. проведено відповідачем перерахунок пенсії. За наслідками перерахунку підвищення складає 3540 грн. 70 коп., з яких виплачується: з 1 січня 2018 р. по 31 грудня 2018 р. щомісячно 50% від підвищення: 1770 грн. 35 коп.; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. щомісячно 75% від підвищення: 2655 грн. 53 коп.; з 1 січня 2019 р. 100% щомісячно 100% від підвищення: 3540 грн. 70 коп.

11 березня 2019 р. відповідач отримав довідку від Київського обласного військового комісаріату про грошове забезпечення позивача з розшифровкою за період з жовтня 2014 р. по липень 2016 р. (довідка від 11 березня 2019 р. № 111). У зв`язку з цим з 1 травня 2019 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з уточненням поточного строку виплати пенсії, що підтверджується перерахунком пенсії позивача з 24 квітня 2019 р., який наявний в матеріалах справи. Так, відповідачем здійснено розрахунок та виплату позивачу пенсію, що підтверджується розрахунками на доплату (виплату, утримання) пенсії, за пенсійною справою № (підстава для здійснення розрахунку: уточнення початкового строку виплати пенсії). Із цього розрахунку вбачається, що розмір пенсії позивача збільшився у порівнянні з попереднім перерахунком.

Листом відповідача від 20 квітня 2019 р. № 665/Г-01 позивача повідомлено, що на підставі довідки Київського обласного військового комісаріату код НОМЕР_3 від 11 березня 2019 р. № 2/4/111 про нараховане грошове забезпечення з жовтня 2014 по липень 2016 року позивачу проведено перерахунок пенсії. Сума доплати по перерахунку за період з 1 жовтня 2017 року по 30 квітня 2019 року в розмірі 10359 грн. 91 коп. буде виплачена в травні 2019 року.

Листом відповідача від 17 травня 2019 р., позивача повідомлено, що від ІНФОРМАЦІЯ_1 за вх. № 152317 від 2 квітня 2019 р. надійшла довідка про додаткові види грошового забезпечення, які не були враховані при первинному призначенні пенсії. Зазначено, що на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 березня 2019 р. № 2/4/111 про нараховане грошове забезпечення з жовтня 2014 р. по липень 2016 р. було проведено перерахунок пенсії. Сума доплати до перерахунку за період з 1 жовтня 2017 р. по 30 квітня 2019 р. в розмірі 10359 грн. 91 коп. була виплачена в травні поточного року.

У зв`язку з тим, що за цей час змінилося чинне законодавство, ІНФОРМАЦІЯ_2 було підготовлено нову довідку з новими посадовими окладами для здійснення перерахунку пенсії позивача. Отримавши цю довідку, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії у відповідності до цієї довідки та у відповідності до вимог чинного законодавства.

У зв`язку з тим, що позивач не погоджується з діями відповідача, він звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з вимогами п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ) регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», п. 1 якої встановлено необхідність перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45 (далі Порядок № 45).

Згідно з вимогами п. 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 103 внесено зміни до Порядку № 45, зокрема в п. 5, де зазначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Крім того, додаток 2 до Порядку № 45 викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавка, доплати, підвищення) та премії.

30 серпня 2017 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 (далі Постанова № 704), яка набрала чинності з 1 січня 2018 р. та відповідно до якої було збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до вимог п. 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 р. № 3-1 (далі Порядок № 3-1) про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

У п.п. 2-3 Порядку № 45 містяться тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м.м. Києві та Севастополі (далі головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Суд звертає увагу, що за правилами ч. 18 статті 43 Закону № 2262 у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача встановити позивачу основний розмір пенсії починаючи з 21 червня 2017 року відповідно до довідок Київського обласного військового комісаріату № 2/4/111 від 11 березня 2019 року і довідки військової частини НОМЕР_1 № 5306 від 16 листопада 2016 року та відповідно до п.«а» ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262- XII від 9 квітня 1992 року в сумі 6809 грн. 07 коп., суд зазначає наступне.

Як встановлено судом у цій справі на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 1 лютого 2018 року по справі № 376/2909/17 позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до п. «а» ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року згідно довідки в/ч НОМЕР_1 код 26614840 від 16 листопада 2016 року № 5306 та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 код НОМЕР_3 від 28 листопада 2016 р. про заробітну плату.

11 березня 2019 р. відповідач отримав довідку від ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення позивача з розшифровкою за період з жовтня 2014 р. по липень 2016 р. (довідка від 11 березня 2019 р. № 111). Тому з 1 травня 2019 р. відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з уточненням поточного строку виплати пенсії, що підтверджується перерахунком пенсії позивача з 24 квітня 2019 р., який наявний в матеріалах справи.

Разом з тим, позивач вважає, що відповідачем неправомірно проведено перерахунок пенсії. Так, позивач зазначив, що в лютому 2019 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням надати на адресу відповідача додаткову довідку про грошове забезпечення для проведення перерахунку пенсії позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу відповідача було надіслано таку довідку від 11 березня 2019 року №2/4/111, де було вказано доходи позивача за період з жовтня 2014 року по липень 2016 року. З урахуванням довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 липня 2016 року №2/4/726, від 11 березня 2019 року №2/4/111 та довідки в/ч НОМЕР_1 від 16 листопада 2016 року №5306 відповідач мав здійснити позивачу перерахунок пенсії відповідно до п «а» ст.21 Закону №2262 у розмірі 80% отриманого грошового забезпечення, як того вимагає чинне законодавство України.

Судом встановлено, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28 липня 2016 року № 2/4/726, від 11 березня 2019 року № 2/4/111 та довідки в/ч НОМЕР_1 від 16 листопада 2016 року № 5306, що підтверджується перерахунками пенсії за різні періоди.

Суд звертає увагу, що із зміною процедури перерахунку пенсії в чинному законодавстві, відповідачем було проведено такий новий перерахунок пенсії з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд бере до уваги, що під час перерахунку пенсії відповідач правомірно діяв щодо звернення із запитами про розшифровку довідки.

Суд не може погодитися з доводами позивача, що відповідач повинен сумувати всі визначені суми в довідках, та на підставі цієї суми здійснювати розрахунок пенсії. При цьому суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що позивачем враховано декілька довідок, в яких вказано суми грошового забезпечення за один і той самий період з січня 2016 року по липень 2016 р.; позивач розраховував суму грошового забезпечення на підставі цих довідок шляхом додавання усіх вказаних у них сум, у тому числі й тих, які дублюються, таким чином штучно збільшуючи підсумок; відповідачем здійснено вірний розрахунок пенсії позивача на підставі вказаних позивачем довідок без дублювання зазначених сум.

З урахування наведених обставин, суд зазначає, що відповідачем було вчинено всі належні дії щодо визначення розміру пенсії позивача. Крім того, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії на підставі всіх наданих довідок та на підстав визначених в них надбавок.

Суд звертає увагу, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії лише в серпні 2017 р., проте перерахунок своєї пенсії просить здійснювати з 21 червня 2017 р., тобто, ще до того моменту, коли позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. При цьому позивачем береться до уваги його попереднє звернення, яке вже було предметом судового розгляду.

Отже, позовна вимога про зобов`язання відповідача встановити позивачу основний розмір пенсії починаючи з 21 червня 2017 року відповідно до довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2/4/111 від 11 березня 2019 року і довідки військової частини НОМЕР_1 № 5306 від 16 листопада 2016 року та відповідно до п.«а» ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII від 9 квітня 1992 року в сумі 6809 грн. 07 коп., є необґрунтовано та такою, що спростована доказами, які наявні матеріалах справи. У зв`язку з цим, позовна вимога не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу надбавку у розмірі 25% до основного розміру пенсії відповідно до п. 1 Постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» № 1381 від 28 грудня 2011 року починаючи з 21 червня 2017 року у сумі 1702 грн. 27 коп., суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28 грудня 2011 року № 1381 встановлено, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статей 13 і 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", збільшуються на 25 відсотків. Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, сум індексації та інших доплат до пенсії.

Пунктом 10 постанови встановлено, що вона набирає чинності з 1 січня 2012 року.

Судом встановлено, що відповідачем призначено та виплачується позивачу надбавку у розмірі 25% до основного розміру пенсії відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» № 1381 від 28 грудня 2011 року.

Проте, позивач в позові зазначив, що виплата цієї надбавки повинна змінитися у зв`язку із зміною пенсії (які нібито відповідач не вірно нарахував позивачу). Як встановлено судом, відповідачем вірно здійснювалися дії щодо перерахунку пенсії позивача.

Судом відмовлено у задоволені позовної вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача встановити позивачу основний розмір пенсії починаючи з 21 червня 2017 року відповідно до довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2/4/111 від 11 березня 2019 року і довідки військової частини НОМЕР_1 № 5306 від 16 листопада 2016 року та відповідно до п.«а» ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII від 9 квітня 1992 року, яка тягне за собою виконання вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу надбавку у розмірі 25% до основного розміру пенсії відповідно до п. 1 Постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» № 1381 від 28 грудня 2011 року.

Отже, у задоволенні цієї позовної вимоги також потрібно відмовити як похідної від первинної. Суд звертає увагу, що відповідачем вірно виплачується позивачу надбавку у розмірі 25% до основного розміру пенсії відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» № 1381 від 28 грудня 2011 року., яка визначена відповідно до розміру пенсії позивача, що підтверджується перерахунками пенсії за 2017 -2018 р.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу надбавку до пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року у разі зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та у відповідних розмірах починаючи з 21 червня 2017 року, суд зазначає наступне.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 р. № 3551-ХIІ (далі Закон № 3551-ХIІ) передбачено, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до вимог статті 4 Закону № 3551, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни.

Суд зазначає, що пільги, які встановлюються для осіб з інвалідністю внаслідок війни передбачені статтею 13 Закону України № 3551.

Згідно з вимогами частини 4 статті 13 Закону № 3551, в редакції внесених змін відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 5 жовтня 2015 р. № 2939-IV, особам з інвалідністю внаслідок війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується особам з інвалідністю II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Суд звертає увагу, що згідно з 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні. Отже, передбачене частиною 4 статті 13 Закону № 3551 підвищення до пенсії позивачу становить 498 грн. 00 коп. (1247 грн. x 40% = 498 грн. 00 коп.).

Суд звертає увагу, що згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Передбачене частиною 4 статті 13 Закону № 3551 підвищення до пенсії позивачу становить 574 грн. 00 коп. (1435 грн. x 40% = 574 грн. 00 коп.).

Суд бере до уваги, що зазначене підвищення враховано відповідачем під час перерахунку пенсії, що підтверджується розрахунками пенсії за 2017 р. та 2018 р. Крім того, судом встановлено, що позивачу у 2017 р. та 2018 р. призначено надбавку до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року у розмірі більшому, ніж визначено в цьому судовому рішенні.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу надбавку до пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року у разі зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та у відповідних розмірах починаючи з 21 червня 2017 року, необхідно відмовити.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу цільову грошову допомогу на прожиття відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» № 1603-ІV від 16 березня 2004 року, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами статті 1 Закону України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни" встановлено Кабінету Міністрів України, починаючи з 1 травня 2004 року, передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття: інвалідам війни I групи у розмірі 70 гривень; інвалідам війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Виплата цільової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія (стаття 2 Закону України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни").

Суд зазначає, що наведені норми матеріального права є спеціальними, не скасовані, їх положення не визнані у встановленому порядку неконституційними і є чинними на час виникнення спірних правовідносин, а тому підлягають обов`язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України.

Суд також, звертає увагу позивача, що розмір цієї виплати є постійним та не змінним. Так, судом встановлено, що позивач є інвалідом війни II групи (яка призначена довічно). Отже, розмір цієї доплати для позивача становить 50 грн. 00 коп. у відповідності до вимог Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни».

Судом встановлено, що відповідачем під час призначення пенсії позивачу з жовтня 2017 р. було враховано та призначено цільову грошову допомогу на прожиття відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни». Суд зазначає, що відповідачем ця виплата враховувала та призначалася і при проведені перерахунків пенсії позивачу.

Із урахуванням зазначеного суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу цільову грошову допомогу на прожиття відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» № 1603-ІV від 16 березня 2004 року необхідно відмовити.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу підвищення до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам» від 21 лютого 2018 року № 103 починаючи з 1 січня 2018 року у розмірі 50% підвищення та в сумі 3306 грн. 25 коп., починаючи з 1 січня 2019 року у розмірі 75% та в сумі 4959 грн. 38 коп. та починаючи з 1 січня 2020 року у розмірі 100% відсотків та в сумі 6612 грн. 50 коп., суд зазначає наступне.

21 лютого 2018 р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №103, пунктом 1 якої, відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Кабінет Міністрів України, постановив перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 Постанови № 103 підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Відповідачем з урахуванням вимог Постанови №704 та Постанови № 103 з 1 січня 2018 р. здійснено перерахунок пенсії позивача, про що свідчить наданий перерахунок пенсії по пенсійній справі № .

Відповідно до вказаного розрахунку сума доплати становить 50% з 1 січня 2018 р., 75% з 1 січня 2019 р. та 100% з 1 січня 2020 р. суми підвищення.

Суд наголошує, що вимогами ч. 3 статті 52 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Вказаною або жодною іншою нормою Закону №2262-ХІІ, який у спірних правовідносинах є спеціальним, не передбачено можливість сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування.

Як убачається з позовної заяви позивач просить суд, зобов`язання відповідача виплачувати позивачу підвищення до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам» від 21 лютого 2018 року № 103 починаючи з 1 січня 2018 року у розмірі 50% підвищення та в сумі 3306 грн. 25 коп., починаючи з 1 січня 2019 року у розмірі 75% та в сумі 4959 грн. 38 коп. та починаючи з 1 січня 2020 року у розмірі 100% відсотків та в сумі 6612 грн. 50 коп.

Судом встановлено, що відповідачем було здійснено перерахунок у відповідності до Постанови № 103 та проводиться виплата пенсії 50% з 1 січня 2018 р., 75 % з 1 січня 2019 р. та 100% з 1 січня 2020 р. суми підвищення.

Разом з тим, позивач хоче щоб відповідач здійснив такий перерахунок пенсії відповідно до Постанови № 103 з поетапними виплатами у інших розмірах, ніж здійснює відповідач.

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі Постанови № 103 у наступних розмірах з 1 січня 2018 р. по 31 грудня 2018 р. щомісячно 50 % від підвищення: 1770 грн. 35 коп.; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. щомісячно 75 % від підвищення: 2655 грн. 53 коп.; з 1 січня 2019 р. 100 % щомісячно 100% від підвищення: 3540 грн. 70 коп.

При вирішення цієї позовної вимоги позивач просить врахувати правову позицію Верховного Суду у зразковій справі № 160/3586/19.

У зразковій справі № 160/3586/19 Верховним Судом зазначено наступне: «з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії. Скасування пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18 не впливає на вказані підстави.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Отже, з 5 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.».

Отже, судом встановлено, що Верховним Судом у зразкові справі № 160/3586/19 встановлено протиправність у поетапній (відсотковій) виплаті пенсії суми підвищення пенсії.

Разом з тим, як убачається з позовних вимог, позивач просить суд здійснювати виплату пенсії поетапно, проте в інших розмірах, які позивач на власний розсуд зазначив сам та вважає, що вони є правомірними та підлягають застосуванню відповідачем під час здійснення пенсії позивача.

У зв`язку з цим, суд вважає, що позовна вимога позивача про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу підвищення до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби та деяким іншим особам» від 21 лютого 2018 року № 103 починаючи з 1 січня 2018 року у розмірі 50% підвищення та в сумі 3306 грн. 25 коп., починаючи з 1 січня 2019 року у розмірі 75% та в сумі 4959 грн. 38 коп. та починаючи з 1 січня 2020 року у розмірі 100% відсотків та в сумі 6612 грн. 50 коп. не підлягає задоволенню, як не обґрунтована.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням обставин даної адміністративної справи та проханням позивача про врахування судом правової позиції Верховного Суду у зразковій справі № 160/3586/19, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивач слід вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 5 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість із виплати пенсії позивачу за період з 21 червня 2017 року по 1 липня 2019 року в сумі 119643 грн. 90 коп., суд зазначає наступне.

Позивачем в позовній заяві здійснено самостійний розрахунок своє пенсії (на власний розсуд) та на підставі цього розрахунку позивачем було самостійно розраховано заборгованість, яку ніби відповідач має перед позивачем за період з 21 червня 2017 року по 1 липня 2019 року.

Судом встановлено у цій справі, що відповідачем здійснювалося призначення та подальші перерахунки пенсії на підставі наявних в пенсійній справі довідок та у відповідності до вимог чинного законодавства. Судом не встановлено порушень при здійсненні перерахунків пенсії позивачу.

Тому щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із виплати пенсії позивачу за період з 21 червня 2017 року по 1 липня 2019 року в сумі 119643 грн. 90 коп. суд зазначає, що вона може бути задоволена лише за наявності протиправного рішення, дій чи бездіяльності відповідача, тобто є похідною від вимог про визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а тому відмова у задоволення первинних вимог є підставою для відмови у задоволенні і похідних від них вимог. Оскільки судом не встановлено протиправних рішень, дій чи бездіяльності відповідача і відмовлено в задоволенні цієї частини позовних вимог, то похідні від них вимоги позивача також задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість із виплати індексації пенсії в сумі 998 грн. 59 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року № 1282-XII (далі Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом ст.2 закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Згідно з вимогами ст.4 закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, в якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч.1 цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому опубліковано індекс споживчих цін. Якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозованого рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів.

Отже, вказаною нормою передбачено підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації.

Згідно з п. 2 Порядку №1078 (Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 17 липня 2003 р. № 1078 (далі Порядок № 1078)) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені в п.3 цього порядку).

Відповідно до вимог п. 5 Порядку №1078 сума індексації в місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Крім того, зазначається, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного в п.11 цього порядку.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під підвищенням пенсії розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і в подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до підвищення пенсії в розумінні п.5 порядку №1078.

Отже, здійснення пенсійним органом нарахування пенсії на виконання рішення суду не може слугувати підставою для здійснення нового обчислення споживчих цін для проведення індексації у зв`язку зі зростанням доходів громадян без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України заборгованості по пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, інфляційні збитки та 3% річних за користування коштами в сумі 26594 грн. 46 коп., суд зазначає наступне.

Вимога про стягнення з відповідача на користь позивача пені відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України може бути задоволена лише за наявності протиправного рішення, дій чи бездіяльності відповідача, тобто є похідною від вимог про визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а тому відмова у задоволення первинних вимог є підставою для відмови у задоволенні і похідних від них вимог. Оскільки судом не встановлено протиправних рішень, дій чи бездіяльності відповідача і відмовлено в задоволенні цієї частини позовних вимог, то похідні від них вимоги позивача також задоволенню не підлягають.

Отже, у задоволені позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України заборгованості по пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, інфляційні збитки та 3% річних за користування коштами в сумі 26594 грн. 46 коп. необхідно відмовити, у зв`язку з безпідставністю їх заявлення.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, заподіяної протиправними діями, в сумі 60000 грн. 00 коп., суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Тому щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд зазначає, що вони можуть бути задоволені лише за наявності протиправного рішення, дій чи бездіяльності відповідача, тобто є похідними від вимог про визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а тому відмова у задоволення первинних вимог є підставою для відмови у задоволенні і похідних від них вимог. Оскільки судом не встановлено протиправних рішень, дій чи бездіяльності відповідача і відмовлено в задоволенні цієї частини позовних вимог, то похідні від них вимоги позивача також задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління ПФУ у Київській області моральної шкоди в розмірі 60 000 грн. 00 коп. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи було спростовано відповідачем. Натомість, відповідачем доведено суду правомірність та законність дій, що оскаржувалися позивачем.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, суд визнає, що відповідач, вчиняючи дії та приймаючи рішення щодо призначення, нарахування та здійснення перерахунку пенсії позивачу, діяв відповідно до норм чинного законодавства України, вірно застосувавши нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, що регулює порядок здійснення такого перерахунку, та дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Тому суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене свідчить, що дії відповідача були правомірними. Право позивача на перерахунок пенсії не порушено. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню з підстав, наведених у рішенні.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 5 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, адреса: вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ - 22933548.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 27 листопада 2019 року