Справа № 824/1017/19-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1017/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Філянович О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Усманова М.А.,

представника відповідача Любімової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС України у Чернівецькій області про скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23705-56 від 15.05.2019 р. в сумі 21030,90 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з рішенням відповідача про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23705-56 від 15.05.2019 р. в сумі 21030,90 грн, оскільки з моменту отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю -21.09.2012 р., ОСОБА_1 не займалась адвокатською діяльністю та не отримувала від неї дохід. При цьому, позивач зазначає, що з 02.09.2013 р., і по даний час, ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Чернівецьким національним університетом ім. ОСОБА_3 .Федьковича, де їй нараховується заробітна плата та сплачується єдиний соціальний внесок роботодавцем. Таким чином, позивач стверджує, що своє право на зайняття адвокатською діяльністю, в період виникнення спірних правовідносин, а саме 2017-2019 роках, ОСОБА_1 реалізувала не як самозайнята особа, а як найманий працівник, а саме працювала в Чернівецькому національному університеті ім. ОСОБА_4 на посаді асистента кафедри кримінального права і криміналістики.

У зв`язку із вказаним позивач вважає вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23705-56 від 15.05.2019 р. протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві на позов заперечує проти задоволення позову та зазначає про обов`язок позивача сплачувати єдиний внесок за провадження адвокатської діяльності, незалежно від отриманого доходу. Крім того, податковий орган зазначає, що сплата Чернівецьким національним університетом ім. Ю.Федьковича єдиного соціального внеску за ОСОБА_5 не може бути підставою для звільнення її від сплати єдиного соціального внеску як самозайнятою особою.

Разом з позовом до суду від позивача надійшла заява про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення боргу по виконавчому провадженні №59636585 з ОСОБА_6 на користь Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області на підставі вимоги №Ф-23705-56 від 15.05.2019 р., до набрання законної сили рішення суду по даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 03.09.2019 р. у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі 26.09.2019 року. В підготовчому засіданні вирішено розглянути заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, яка надійшла до суду 02.09.2019 року.

В підготовче засідання 26.09.2019 р., з`явились позивач, представник позивача та представник відповідача. За результатами розгляду заяви позивача від 02.09.2019 р. судом прийнято ухвалу, якою задоволено заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом. Визнано поважними причини пропуску та поновлено ОСОБА_7 строк звернення до суду з адміністративним позовом. Крім того, в підготовчому засіданні вирішено питання щодо заміни первинного відповідача - Головного управління ДФС України у Чернівецькій області на Головне управління ДПС України у Чернівецькій області.

В підготовчому засіданні представник позивача зазначив, що відзив податкового органу, на момент розгляду справи, не було отримано позивачем. У зв`язку із вказаним в судовому засіданні оголошено перерву до 28.10.2019 року.

В підготовче засідання 28.10.2019 р. з`явився представник відповідача. Позивач не з`явився, однак від представника позивача 28.10.2019 р. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із хворобою малолітньої дитини. Враховуючи наведене, судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 18.11.2019 року.

18.11.2019 р. в підготовче засідання з`явились позивач, представник позивача та представник відповідача. На підставі заяв учасників справи, судом закрито підготовче провадження та вирішено перейти до розгляду справи по суті спору. За результатами судового розгляду, позивач та представник позивача підтримали заявлений позов. Представник відповідача заперечував проти його задоволення.

Оцінивши повідомлені учасниками справи обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області, як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат) з 02.10.2012 року. З 17.07.2019 р. позивачем зупинено адвокатську діяльність. (а.с. 57).

Згідно відомостей з трудової книжки позивача встановлено, що з 02.09.2013 р. ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Чернівецьким національним університетом ім. ОСОБА_4 на посаді асистента кафедри кримінального права і криміналістики. (а.с. 15-16).

Матеріали спарив містять свідоцтво №579 від 21.09.2012 р. про право позивача на зайняття адвокатською діяльністю. (а.с. 23).

До матеріалів справи позивачем додано довідку форми ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_8 , з якого вбачається про сплату Чернівецьким національним університетом ім. ОСОБА_4 до пенсійного фонду єдиного внеску протягом 2013-2019 років. (а.с. 17-19).

Також позивачем додано до матеріалів справи довідки Чернівецького національного університету ім. Ю. ОСОБА_9 про суми нарахованих та утриманих доходів з заробітної плати ОСОБА_10 ОСОБА_11 у 2017 2019 роках. (а.с. 20-22)

Згідно облікової картки позивача, як особи, яка проводить незалежну професійну діяльність, за період з 19.04.2018 р. по 19.07.2019 р. нараховано зобов`язань зі сплати єдиного внеску в сумі 21030,90 гривень. (а.с. 58-59).

15.05.2019 р. податковим органом прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23705-56 станом на 30.04.2019 р. в сумі 21030,90 гривень. (а.с. 43).

Судом встановлено, що спірні правовідносини полягають в перевірці дотримання податковим органом вимог чинного законодавства під час прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23705-56 від 15.05.2019 р. в сумі 21030,90 гривень.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон N 2464), Податковим кодексом України, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовано, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Відповідно до п. п.14.1.226 п.14.1ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно пунктів 63.1, 63.2 ст.63 Податкового кодексу України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Пунктом 63.5 ст.63 Податкового кодексу України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.65.2 ст.65 Податкового кодексу України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Відповідно до положень п.178.1, п.178.2 ст.178 Податкового кодексу України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом167.1статті167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону N 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону N 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5- 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, позивач, як фізична особа, яка проводила незалежну професійну діяльність на момент сформування оскаржуваної вимоги, у разі не отримання доходу у звітному кварталі зобов`язана була нарахувати та сплатити єдиний соціальний внесок, сума якого не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону N 2464 єдиний внесок нараховується для фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, базою нарахування є сума, що визначається такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом України N 2464. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону N 2464 єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, тобто для осіб, що провадять незалежну професійну діяльність встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

З системного аналізу положень Податкового кодексу України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" вбачається, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, а доходи, отримані від здійснення такої діяльності підлягають оподаткування згідно ст. 178 Податкового кодексу України.

З аналізу вказаних норм слідує, що позивач з 02.10.2012 р. до моменту зупинення адвокатської діяльності 17.07.2019 р. перебувала на обліку в Головного управління ДПС у Чернівецькій області, як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю та зобов`язана була сплачувати єдиний соціальний внесок, незалежно від отримання у вказаному періоді доходу від такої діяльності.

При цьому, суд вважає безпідставним твердження позивача щодо відсутності обов`язку сплати єдиного соціального внеску, у зв`язку із перебування з 02.09.2013 р. у трудових відносинах з Чернівецьким національним університетом ім. ОСОБА_4 на посаді асистента кафедри кримінального права і криміналістики, який сплачує за позивача єдиний внесок.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 4 ст. 4 Закону N 2464 особи, зазначені у пунктах 4 та 5 1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до категорії осіб, які визначені в ч. 4 ст. 4 Закону N 2464, а відтак підстав для звільнення її від сплати єдиного внеску немає.

Крім того, п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464 визначено перелік платників єдиного соціального внеску, серед яких окремо зазначені роботодавці (пункт 1 частини 1) та фізичні особи-підприємці.

Суд звертає увагу позивача, що виконуючи обов`язки асистента кафедри кримінального права і криміналістики у Чернівецькому національному університеті ім. ОСОБА_3 . ОСОБА_9 , позивач виконує функції працівника, а отже єдиний соціальний внесок за нього сплачує роботодавець. Тоді як, будучи адвокатом, позивач самостійно зобов`язана сплачувати єдиний соціальний внесок до того часу поки свідоцтво на здійснення адвокатською діяльністю не буде зупинено.

При цьому, як встановлено судом, Закон №2464 не звільняє фізичних осіб-підприємців від сплати єдиного соціального внеску у разі виконання ними трудових обов`язків у інших суб`єктів господарювання, які будучи роботодавцями, сплачують єдиний соціальний внесок.

Суд наголошує, що незалежна професійна діяльність (адвокат) є відмінною від діяльності, яку позивач здійснює, як працівник Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича, а тому природа сплати єдиного соціального внеску з доходу від адвокатської діяльності, є відмінною від природи сплати такого внеску роботодавцем у досліджених правовідносинах.

У зв`язку із зазначеним, судом встановлено, що станом на 30.04.2019 р. за позивачем рахується недоїмка зі сплати єдиного внеску в сумі 21030,90 грн, а тому податковим органом правомірно прийнято 15.05.2019 р. вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23705-56.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено суду правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно з вимогами статей 132-143 КАС України суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2019 р.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_12 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, 3).

Суддя Т.М. Брезіна