Справа № 120/2806/19-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 листопада 2019 р. Справа № 120/2806/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання Михайловського М.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача Гришка В.М.,

представника відповідача Країла С.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Вінниці клопотання позивачки про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в особі його представника Базалицького Романа Валерійовича,

про визнання дій протиправними та скасування зняття з реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

03.09.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області, в якій просила:

- визнати протиправними дії спеціаліста I категорії Шаргородського міськвиконкому (по роботі із відомостями Державного реєстру виборців та реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб) ОСОБА_5 щодо зняття 17.02.2017 з реєстрації місця проживання позивачки та її чоловіка ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати зняття 17.02.2017 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позивачки та ОСОБА_4 ;

- внести відомості до реєстру про скасування зняття 17.02.2017 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позивачки та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 06.09.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом приведення позовних вимог у відповідність із ст.ст. 5, 245 КАС України, а також їх уточнення в контексті захисту лише порушених прав, свобод та законних інтересів позивачки, або ж шляхом надання суду документів на підтвердження повноважень позивачки як представника чоловіка ОСОБА_4 на дату звернення до суду з позовом.

13.09.2019 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 у новій редакції. Не змінюючи підстав позову та обґрунтовування позовних вимог, позивачка просить суд:

- визнати протиправними дії спеціаліста I категорії Шаргородського міськвиконкому (по роботі із відомостями Державного реєстру виборців та реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб) ОСОБА_5 щодо зняття 17.02.2017 з реєстрації місця проживання позивачки за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати зняття позивачки 17.02.2017 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачка звернулась до відповідача з заявою щодо надання довідки про реєстрацію її місця проживання. Листом № 09-02/325 від 19.08.2019 відповідач повідомив, що в період з 17.02.1992 по 17.02.2017 позивачка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак вона дізналася, що зняття з реєстрації за вказаною адресою, про що відповідач її не повідомив. Позивачка вважає, що відповідач безпідставно з порушенням визначеного законодавством порядку зняв її з реєстрації місця проживання в АДРЕСА_1 , а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 18.09.2019 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. При цьому судом вирішено розглянути клопотання позивачки про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду в підготовчому засіданні за участю учасників справи.

Ухвалою суду від 16.10.2016 на підставі положень ч. 2, 5 ст. 49 КАС України до участі в справі як третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 в особі його представника Базалицького Р.В.

Представник третьої особи на виклик суду не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце підготовчого засідання. Відтак суд, керуючись ч. 1, 2 ст. 181, ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, розглядає справу за відсутності третьої особи.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали клопотання про поновлення строку звернення до суду. Просять врахувати, що про факт зняття з реєстрації місця проживання позивачка дізналася лише у серпні 2019 року.

Представник відповідача при вирішенні вказаного клопотання покладається на розсуд суду, але вважає, що позивачка пропустили строк звернення до суду без поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думки сторін, суд при вирішенні заявленого клопотання виходить з таких мотивів.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом або іншими законами.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у цій справі є правомірність дій спеціаліста Шаргородського міськвиконкому ОСОБА_5 щодо зняття 17.02.2017 з реєстрації місця проживання позивачки за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас позовні вимоги полягають у визнанні цих дій протиправними та скасування зняття позивачки з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

З огляду на відсутність інших відомостей, суд не бачить підстав ставити під сумнів посилання позивачки на те, що про оскаржувані дії відповідача їй фактично стало відомо з листа Шаргородського міськвиконкому № 09-02/325 від 19.08.2019.

Натомість відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень, зазначених тверджень не спростував та не надав суду належних і допустимих доказів, які свідчили про те, що позивачка раніше була поінформована про факт її зняття з реєстрації місця проживання.

Згідно з ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантується право на справделивий суд, згідно з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика Європейського суду з прав людини є джерелом права та повинна враховуватись судами України при розгляді справ.

Так, у справі "Меньшакова проти України", № 377/02, рішення від 8 квітня 2010 року, пункт 53, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично, таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сплученого Королівства" від 28 травня 1985 року, п. 57). Суд підкреслює, що у сфері тлумачення національного законодавства, зокрема процесуальних правил, що застосовуються у судовому провадженні, його роль обмежується перевіркою того, чи результати такого тлумачення національними органами влади, особливо судами, відповідають Конвенції (див. рішення у справі "Звольський та Звольська проти Чеської Республіки", п. 46).

Конвенційні стандарти стосовно доступу до суду викладено Європейським судом з прав і в багатьох інших рішеннях ("Ґолдер проти Сполученого Королівства", "Кутіч проти Хорватії", "Балацький проти України" тощо).

Враховуючи наведене, з метою забезпечення особі права на доступ до правосуддя суд доходить висновку про необхідність поновлення позивачці строку звернення до адміністративного суду у цій справі.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання позивачки про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити позивачці ОСОБА_1 строк звернення до суду в адміністративній справі № 120/2806/19-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана суддею 25.11.2019.

Суддя Сало Павло Ігорович Ігорович