Справа № 560/1910/19
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

Справа № 560/1910/19

25 листопада 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтик-агро" до Державна фіскальна служба України, Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року позов задоволено. Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління ДФС у Хмельницькій області оскаржило його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 01 листопада 2019 року залишено апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в 10-денний строк, з моменту отримання ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги. Судом встановлено, що копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом отримано 07.11.2019 року.

Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не виконано, натомість, подано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що на момент виконання вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху відсутня можливість сплати судового збору, оскільки ГУ ДФС у Хмельницькій області є органом державної влади та фінансування діяльності проводиться із Державного бюджету України, тому в силу непереборних причин, незалежних від Головного управління сплатити судовий збір не виявляється можливим. Відповідачем вживаються заходи для отримання коштів на сплату судового збору, у зв`язку із чим, останній просить відстрочити сплату судового збору.

Дослідивши клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Колегія суддів враховує, що ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення за наслідками апеляційного перегляду справи.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не пізніше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, наведенні положення Закону є вичерпними та підлягають застосуванню виключно до наведених фізичних осіб задля забезпечення можливості доступу до правосуддя.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано ст.8 Закону України «Про судовий збір», приписи якої не містять підстав та умов для звільнення суб`єктів владних повноважень від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення.

На підставі викладеного, клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Колегія суддів звертає увагу, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень КАС України є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

При цьому, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справах «Качко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України» зауважив, що реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними. Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Підсумовуючи наведене, оскільки у встановлений судом термін вказані недоліки апеляційної скарги заявником не усунуто, суд вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст.169, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Головному управлінню ДФС в Хмельницькій області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтик-агро" до Державна фіскальна служба України, Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.