Справа № 460/2448/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року м. Рівне №460/2448/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Головатчик А.А., розглянувши у спрощеному позовному провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної фіскальної служби України в особі Головного управління ДФС у Рівненській області
про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
В С Т А Н О В И В:

12.08.2019 ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Державної фіскальної служби України в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №266750-50 від 17.05.2019.

Ухвалою від 13.08.2019 Рівненського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) передано за підсудністю до Рівненського окружного адміністративного суду.

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою від 11.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

05.11.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління ДФС у Рівненській області (а.с.40-41).

В судовому засіданні 05.11.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в червні 2019 року позивач отримала вимогу про сплату боргу (недоїмку), нарахованого на підставі звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік від 16.01.2017. Однак позивач стверджує, що такого звіту не подавала та інших осіб на подачу такого звіту не уповноважувала. Крім того, вказує, що з грудня 2011 року є пенсіонером за віком, а тому вважає, що має право на звільнення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Позивач вважає, що податковий орган при прийнятті вимоги про сплату недоїмки №266750-50 від 17.05.2019 діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому просила позов задовольнити повністю.

На обґрунтування своїх заперечень відповідачем зазначено, що позивачем самостійно та у добровільному порядку подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за формою згідно з додатком 5 за 2016 рік, а отже позивачем фактично надано добровільну згоду на участь у системі загальнодержавного соціального страхування. Сторона відповідача вважає, що контролюючим органом обґрунтовано та правомірно виставлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №266750-50 від 17.05.2019. За таких обставин, просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.12.2011 отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , де вказано вид пенсії: "за віком".

З даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з 14.03.1994 (дата запису в ЄДР 05.01.2006) по 11.09.2019 позивач була зареєстрована як фізична особа - підприємець.

17.05.2019 Головним управлінням ДФС України в Рівненській області виставлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-266750-50 на загальну суму 3797,64 грн.(а.с.52).

24.06.2019 позивач звернулася до Державної фіскальної служби України з заявою, в якій просила посприяти у вирішенні питання скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.05.2019 №Ф-266750-50, оскільки поданий 19.01.2017 Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (додаток 5) за 2016 рік, що слугував підставою для нарахування заборгованості, є помилковим та таким, що не відповідає дійсності (а.с.6).

Державна фіскальна служба України рішенням від 29.07.2019 №36049/6/99-99-11-05-02-25 вимогу про сплату боргу (недоїмки) 17.05.2019 №Ф-266750-50 залишила без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.8-9).

Не погодившись з правомірністю вказаної вимоги, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати і повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010.

Відповідно до статті 1 цього Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з положеннями статті 25 цього Закону рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Разом з тим, згідно з положеннями частини четвертої статті 4 цього Закону, особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Цією нормою передбачено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати за себе єдиного внеску.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XI від 05.11.1991 трудові пенсії діляться на пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Також, згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 . Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Право осіб на пенсію за віком, що передбачене частиною першою статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XI від 05.11.1991 та частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 пов`язується, зокрема, з досягненням 60 років.

Пенсія за віком є одним із видів пенсійного страхування, яке здійснюється за рахунок коштів, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до відповідних страхових фондів і не зараховуються до Державного бюджету України. Саме з цих фондів покриваються витрати на медичні профілактично-реабілітаційні заходи, допомогу на поховання пенсіонерів за віком тощо.

Норма частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" кореспондує з нормою пункту 3 Розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 №454, згідно з якими фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему, та члени фермерського господарства звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Звіт зазначеними особами не подається. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 6 Розділу ІІІ цього Порядку особи, які досягли 16-річного віку, не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4 Закону, не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5, 5-1 частини першої статті 4 Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та уклали договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також члени особистого селянського господарства, які уклали договір на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, формують та подають самі за себе Звіт протягом 30 календарних днів після закінчення строків дії договору.

Звітним періодом є термін дії договору, а якщо договором про добровільну участь передбачено одноразову сплату особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (у тому числі з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року),- період, за який одноразово сплачено єдиний внесок за попередні періоди. Звіт про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та суми доплати до органів доходів і зборів подається за формою № Д6 згідно з додатком 6 до цього Порядку.

Слід зазначити, що добровільна участь особи, яка виявила бажання бути платником єдиного внеску, передбачає собою укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено судом, договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування позивачем не укладався, такий договір у матеріалах даної справи відсутній. Жодних доказів зворотного відповідачем на надано та судом не здобуто.

При цьому, посилання контролюючого органу на подачу позивачем Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (додаток 5) за 2016 рік від 19.01.2019 суд оцінює критично, оскільки подача позивачем звіту за 2016 рік не може свідчити про її добровільну участь у системі страхування. Більше того, відповідачем до матеріалів справи такого звіту не долучено та будь-яким іншим чином не доведено, що позивач взагалі подавала такий звіт.

Системний аналіз вказаних норм та наявних у матеріалах справи доказів свідчить, що оскільки позивач в 2016 році будучи фізичною особою-підприємцем та пенсіонером за віком, не виявляла бажання бути платником єдиного внеску шляхом укладення відповідного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а тому вона звільнена від сплати єдиного внеску. А отже, правові підстави для прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.09.2018 за №Ф-9955-17 у відповідача відсутні.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №809/127/18, від 05.11.2018 у справі №806/2169/18 та від 22.10.2018 у справі №805/3092/16-а. Аналогічні за змістом висновки викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №814/779/17.

Відповідно до пункту 6 Розділу VI "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо, зокрема, вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили.

З огляду на наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державної фіскальної служби України в особі Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33028) задовольнити повністю.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-266750-50 від 17.05.2019, якою Головне управління ДФС у Рівненській області повідомило ОСОБА_1 , що станом на 30.04.2019 заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 3797,64 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 11 листопада 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.