Справа № 826/19362/16
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа №826/19362/16

провадження №К/9901/16135/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Фінанси та Кредит"

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.01.2018 (головуючий суддя Амельохін В.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 (колегія суддів у складі Шурка О.І., суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.)

у справі №826/19362/16

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Фінанси та Кредит"

про зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича (далі по тексту - Уповноважена особа), в якому просила зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» включити вимоги позивача до реєстру кредиторів ПАТ «Банк Фінанси та Кредит».

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.01.2018, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019, позов задоволено повністю.

3. У поданій касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію на ліквідацію ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та закрити провадження у справі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.07.2016, яке посвідчено державним нотаріусом Комсомольської державної нотаріальної контори Пащенком Т.Б. та зареєстровано в реєстрі за №2-1033 (спадкова справа №7/2016), ОСОБА_1 є спадкоємцем на 1/3 частку майна ОСОБА_2 , що складається з вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на суму 284 895,76грн.

5. У той же час, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.09.2015 №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 до 17.12.2015 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні.

6. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням, розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та кредит» заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні на два роки з 18.12.2015 до 17.12.2017 включно.

7. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 №1703 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Згідно з зазначеним рішенням, всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюку Владиславу Сергійовичу з 05.09.2016.

8. Інформація про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» була розміщена 23.12.2015 на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та опублікована у газеті «Голос України» №242 (6242) від 23.12.2015.

9. На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.07.2016 ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи з заявою від 22.09.2016 про включення її до реєстру кредиторів банку.

10. 16.09.2016 позивач отримала виплату від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 1/3 частини гарантованого вкладу у розмірі 66 666,66грн. Залишок невиплаченої суми становить 218 318,34 грн.

11. Листом від 06.10.2016 року №3-037610/10973 директор департаменту завершення операцій «Банк «Фінанси та Кредит» Носовець Н.І. повідомив, що відповідно до частини восьмої статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги позивача, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і залишаються погашеними з мотивів пропуску позивачем 30-денного строку на звернення із заявою щодо кредиторських вимог, який поновленню не підлягає.

12. Вважаючи протиправними зазначені дії відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач, як спадкоємець вкладника ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» - ОСОБА_2 , не мав можливості заявити Уповноваженій особі свої вимоги до банку у встановлений законом термін, оскільки набув спадщину після смерті владника (15.11.2015) та вже після завершення 30-денного терміну, встановленого ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

14. Відтак, строк для пред`явлення вимог кредитора пропущений позивачем незалежно від його волі та з об`єктивних причин.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. Відповідач у своїй касаційній скарзі наголошує, що спір у даній справі не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить до цивільної юрисдикції. В обґрунтування скарги посилається на правову позицію Верховного Суду у справі №826/7532/16.

V. ОЦІНКА СУДУ

16. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

17. Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

18. Колегія суддів вважає зазначений висновок судів попередніх інстанцій помилковим, з огляду на наступне.

19. На розгляді Великої Палати Верховного Суду перебувала справа №826/7532/16 з подібними правовідносинами, а саме: позивач - фізична особа; відповідачі - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії; предмет позову - зобов`язання Уповноважену особу Фонду внести зміни та включити кредиторські вимоги особи у розмірі 4562668,22 грн. до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», зобов`язання Фонд затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо внесення кредиторських вимог особи у розмірі 4562668,22 грн.

20. Вирішуючи зазначений спір Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.04.2018 дійшла наступного правового висновку:

«правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна банку.

Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені у п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону № 4452-VI.

Повноваження Фонду як ліквідатора, що закріплені у ч. 1 ст. 48 Закону № 4452-VI, збігаються за змістом із повноваженнями розпорядника майна у справі про банкрутство, які закріплені у ч. 3, 5 ст. 22 Закону України від 14.05.1992 № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів. У четвертій черзі задовольняються грошові вимоги щодо вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

На підставі викладеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладених між банком і фізичною особою договорів, уповноважена особа Фонду та Фонд діють як представники сторони договірних відносин.

Зазначене дає підстави стверджувати, що спір в цій справі не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить до цивільної юрисдикції.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть та суб`єктний склад спірних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.».

21. У справі, що розглядається, предметом позову є спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Позов обґрунтовано незаконністю (на думку позивача) дій відповідача, вчинених на виконання повноважень, визначених ст. 48 Закону №4452-VI.

22. За таких обставин, беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду у даній категорії справ, колегія суддів дійшла висновку, що спір в цій справі не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить до цивільної юрисдикції.

23. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

24. Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному поряду повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

25. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 345, 352 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" задовольнити.

2. Постанову на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.01.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №826/19362/16 - скасувати.

3. Провадження у справі №826/19362/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" про зобов`язання вчинити дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний