Справа № 500/1697/19
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1697/19

14 листопада 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача Кучмій М.Я.,

представника відповідача Живчик В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №№ 3, 3 від 19.04.2019, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №№ 3, 3 від 19.04.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач провів документальну планову виїзну перевірку АТ "Тернопільський радіозавод "Оріон" з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. За результатами перевірки складено акт від 26.03.2019 № 357/19-00-13-03/22607719, на підставі якого відповідач 19.04.2019 прийняв наступні податкові повідомлення - рішення форми "Д":

- № 3, яким збільшив позивачу суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в розмірі 204143,28 грн., в тому числі 53506,14 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та 4138,14 грн. пені;

- № 3, яким збільшив позивачу суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в розмірі 2134098,98 грн., в тому числі 535934,88 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та 42390,09 грн. пені. Позивач вважає, що прийняті відповідачем зазначені податкові повідомленні - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

За результатами зазначеної перевірки встановлено, зокрема, що заборгованість з військового збору становить 165276,45 грн. станом на 31.12.2018. Проте у цю суму включено нарахований військовий збір за грудень 2018 р. в сумі 18777,45 грн., по якому граничний термін сплати наступає в січні 2019 р. Тобто сума несплаченого податкового зобов`язання з військового збору станом на 31.12.2018 становить 146499 грн. (сальдо по військовому збору станом на 31.12.2018 в сумі 165279,45 грн. - нарахований військовий збір за грудень 2018 р. в сумі 18777,45 грн. = несплачене податкове зобов`язання по військовому збору станом на 31.12.2018 в сумі 146499 грн.). Водночас, перевіркою встановлено, що заборгованість з податку на доходи фізичних осіб станом на 31.12.2018 становить 1765003,76 грн. Проте у зазначену заборгованість включено нарахований ПДФО за грудень 2018 р. в сумі 209229,75 грн., по якому граничний термін сплати наступає у січні 2019 р. Тобто сума несплаченого податкового зобов`язання по ПДФО станом на 31.12.2018 становить 1555774,01 грн. (сальдо по ПДФО станом на 31.12.2018 в сумі 1765 003,76 грн. - нарахований ПДФО за грудень 2018 р. в сумі 209229,75 грн. = несплачене податкове зобов`язання по ПДФО станом на 31.12.2018 в сумі 1555774,01 грн.). Внаслідок таких порушень, відповідач прийняв оскаржені податкові повідомлення - рішення, якими застосував до позивача штрафні санкції та нарахував пеню з ПДФО та з військового збору.

Проте, позивач не погоджується із такими висновками, оскільки останній сплачував податкові зобов`язання з військового збору, в тому числі з ПДФО відповідно до вимог статті 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК). Кошти, які були сплачені позивачем за призначенням платежу з 01.01.2016 по 31.12.2018 з військового збору, в тому числі з ПДФО повинні бути зараховані у відповідному періоді сплати, згідно статті 168 ПК. При цьому, відповідно до статті 129 ПК, нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання. Однак, відповідач в супереч вимогам чинного законодавства, нарахував пеню з першого календарного дня, а не робочого, внаслідок чого виникла різниця у днях по нарахуванню пені і відповідно збільшено суму пені. Водночас, позивач зазначив, що розрахунок штрафних (фінансових) санкцій, донарахованих сум податків, зборів (обов`язкових платежів) за порушення податкового законодавства за результатами перевірки АТ "Тернопільський радіозавод "Оріон" здійснено за звітний (податковий) період 01.01.2015 по 31.12.2018, а перевірці підлягав період з 01.01.2016 по 31.12.2018, що є протиправним.

Щодо сплати податку з доходів фізичних осіб, позивач зазначив, що такий податок сплачено 13.09.2017 в сумі 5400 грн., згідно платіжного доручення № 1620, у встановленні законодавством терміни. При цьому, зазначив, що сплачені суми грошового зобов`язання зараховуються на єдиний казначейський рахунок, а тому помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений пунктом 57.1 статті 57 ПК строк, а отже, і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК штрафних (фінансових) санкцій, в тому числі нарахування пені.

Ухвалою суду від 23.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 23.09.2019 допущено процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача - Головного управління ДФС у Тернопільській області на відповідача - Головне управління ДПС у Тернопільській області та продовжено процесуальні строки проведення підготовчого засідання на 30 днів.

Ухвалою суду від 10.10.2019 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що оскаржені дії відповідача щодо прийняття на підставі акта перевірки від 26.03.2019 № 357/19-00-13-03/22607719 оскаржених податкових повідомлень - рішень здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Податковим кодексом України, та посилаючись на пояснення викладені у відзиві на позовну заяву та додатковому поясненні, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що відповідач на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, статті 75, пункту 82.1 статті 82 ПК, згідно наказу № 362 від 20.02.2019 та відповідно до направлення № 688 від 05.03.2019 провів документальну планову виїзну перевірку АТ "Тернопільський радіозавод "Оріон" з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Така перевірка проводилась з відома генерального директора АТ "Тернопільський радіозавод "Оріон" Козіброди Я.І. та в присутності головного бухгалтера Ізьо О.С.

За результатами перевірки складено акт від 26.03.2019 № 357/19-00-13-03/22607719, у якому встановлено наступні порушення АТ "Тернопільський радіозавод "Оріон" (арк. справи 16-24):

- підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162, пункту 171.1 статті 171, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 ПК, а саме несвоєчасна сплата податку на доходи фізичних осіб до бюджету за період з 30.11.2016 по 27.12.2018, внаслідок чого донараховано пені в сумі 42390,09 грн.;

- підпунктів 14.1.156, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 31.1 статті 31, пункту 54.2 статті 54, підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54, абзацу другого пункту 57.1 статті 57, пункту 131.2 статті 131, підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 - 168.1.6 пункту 168.1 статті 168, підпунктів "а", "г" пункту 176.2 статті 176 розділу IV ПК, а саме не сплачене податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб до бюджету в сумі 1555774,01 грн.;

- підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 - 168.1.6 пункту 168.1 статті 168, підпунктів "а", "г" пункту 176.2 статті 176 розділу IV ПК, а саме несвоєчасно перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб за період з 30.11.2016 по 27.12.2018, внаслідок чого застосовано штрафні санкції;

- підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV ПК, пунктів 1.1, 1.2 розділу І, пунктів 3.2, 3.3, 3.6 розділу ІІІ наказу Міністерства фінансів України № 4 від 13.01.2015 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку", а саме у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за ІІ квартал 2018 р. виявлено методологічну помилку в графі 2 поданих звітів відображено недійсний податковий номер фізичною особою, а саме: податковий номер фізичної особи (РНОКПП НОМЕР_1 ) - не дійсний (код помилки 99), у ІІІ кварталі 2018 р. виявлено методологічну помилку в графі 2 поданого звіту відображено недійсний податковий номер фізичної особи, а саме: податковий номер фізичної особи (РНОКПП НОМЕР_2 ) - не дійсний (код помилки 99), також у ІІІ кварталі 2018 р. виявлено методологічну помилку в графі 2 поданого звіту відображено недійсний податковий номер фізичної особи, а саме: податковий номер фізичної особи (РНОКПП 24584810) - не дійсний (код помилки 99);

- підпунктів 1.1 - 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК, а саме несвоєчасно перерахований (сплачений) військовий збір за період з 30.07.2016 по 28.12.2018, внаслідок чого донараховано пені на загальну суму 4138,14 грн.;

- підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 - 168.1.6 пункту 168.1 статті 168, підпункту "а" пункту 171.2 статті 171, підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпунктів 1.1 - 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК, а саме не сплачене податкове зобов`язання з військового збору до бюджету у сумі 146499 грн.;

- підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 - 168.1.6 пункту 168.1 статті 168, підпунктів "а", "г" пункту 176.2 статті 176 розділу IV ПК, а саме несвоєчасно перерахований до бюджету військовий збір за період з 30.07.2016 по 28.12.2018, внаслідок чого застосовано штрафні санкції.

Не погоджуючись із висновками, які викладені у зазначеному акті, позивач подав до контролюючого органу заперечення на зазначений акт перевірки, в якому просив визнати неправомірним та скасувати акт перевірки в частині податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Згідно відповіді, постійною комісією з розгляду спірних питань ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято рішення про залишення висновків акта перевірки без змін (арк. справи 25-28).

На підставі акта перевірки відповідач 19.04.2019 прийняв наступні податкові повідомлення - рішення форми "Д" (арк. справи 13-14):

- № 3, яким збільшив позивачу суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в розмірі 204143,28 грн., в тому числі 53506,14 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та 4138,14 грн. пені;

- № 3, яким збільшив позивачу суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в розмірі 2134098,98 грн., в тому числі 535934,88 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та 42390,09 грн. пені.

Не погодившись із зазначеними податковими - повідомленнями рішеннями позивач звернувся у відповідності до статті 56 ПК до контролюючого органу вищого рівня зі скаргою про перегляд оскаржених податкових повідомлень - рішень. Згідно рішення ДФС України скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржені податкові повідомлення - рішення без змін (арк. справи 29-33).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно правової позиції, що міститься у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 33770792) акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення - рішення форми "Д" від 19.04.2019 № 3, суд зазначає, що відповідно до підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідно до підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Підпунктом "а" пункту 176.2 статті 176 ПК визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

За приписами підпункту 126.1 пункту 126 ПК у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як слідує з матеріалів справи, в тому числі з акта перевірки, що заборгованість з військового збору у позивача станом на 31.12.2018 становить 165276,45 грн. Проте у цю суму включено нарахований військовий збір за грудень 2018 р. в сумі 18777,45 грн., по якому граничний термін сплати наступає в січні 2019 р. Тобто сума несплаченого податкового зобов`язання з військового збору станом на 31.12.2018 становить 146499 грн. (сальдо з військового збору станом на 31.12.2018 в сумі 165279,45 грн. - нарахований військовий збір за грудень 2018 р. в сумі 18777,45 грн. = несплачене податкове зобов`язання з військового збору станом на 31.12.2018 в сумі 146499 грн.).

Водночас, перевіркою встановлено, несвоєчасно перерахований до бюджету військовий збір за період з 30.07.2016 по 28.12.2018, внаслідок чого застосовано штрафні санкції в розмірі 53506,14 грн. та відповідно за несвоєчасно перерахований до бюджету військовий збір за період з 30.07.2016 по 28.12.2018 застосовано пеню в сумі 4138,14 грн. (табл. 12 акта перевірки (акр справи 22)).

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення - рішення форми "Д" від 19.04.2019 № 3, суд зазначає, що відповідно до підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК платниками податку є податковий агент.

Підпунктом "а" пункту 176.2 статті 176 ПК визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК податковим боргом.

Згідно з пункту 31.1 статті 31 ПК строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

За приписами підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Відповідно до пункту 131.2 статті 131 ПК при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Статтею 168 ПК визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Підпунктом "а" пункту 176.2 статті 176 ПК визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

За приписами підпункту 126.1 пункту 126 ПК у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як слідує з матеріалів справи, в тому числі з акта перевірки, що заборгованість з податку на доходи фізичних осіб у позивача станом на 31.12.2018 становить 1765003,76 грн. Проте у зазначену заборгованість включено нарахований ПДФО за грудень 2018 р. в сумі 209229,75 грн., по якому граничний термін сплати наступає у січні 2019 р. Тобто сума несплаченого податкового зобов`язання з ПДФО станом на 31.12.2018 становить 1555774,01 грн. (сальдо з ПДФО станом на 31.12.2018 в сумі 1765003,76 грн. - нарахований ПДФО за грудень 2018 р. в сумі 209229,75 грн. = несплачене податкове зобов`язання з ПДФО станом на 31.12.2018 в сумі 1555774,01 грн.).

Водночас, перевіркою встановлено, несплачене податкове зобов`язання з ПДФО за період з 30.11.2016 по 27.12.2018, внаслідок чого застосовано штрафні санкції в розмірі 535934,88 грн. та за несвоєчасну сплату ПДФО до бюджету за період з 30.11.2016 по 27.12.2018 донараховано пені в сумі 42390,09 грн. (табл. 5 акта перевірки (арк. справи 18)), а отже суми податкового зобов`язання визначено за період охоплений перевіркою.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржені податкові повідомлення - рішення відповідач прийняв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Податковим кодексом України.

При цьому, твердження позивача на те, що відповідач в супереч пункту 129.1 статті 129 ПК нарахував пеню з першого календарного дня, а не робочого, а саме 03.05.2018, внаслідок чого виникла різниця у днях по нарахуванню пені і відповідно збільшено суму пені, є хибним, так як дата - 03.05.2018 припадає на четвер, згідно календаря за 2018 рік, а тому такий день є робочим, як наслідок нарахування пені розпочалось правильно (табл. 5 акта перевірки (арк. справи 19)).

Щодо віднесення суми 5400 грн., згідно платіжного доручення № 1620 від 13.09.2017 до нез`ясованих платежів, суд зазначає, що платник податків при оплаті неправильно ( не в повній мірі) зазначив призначення платежу, що не дозволяє його ідентифікувати, зокрема.

Відповідно до Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.07.2015 № 666, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.08.2015 за № 974/27419 при сплаті (стягненні) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійсненні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поверненні помилково або надміру зарахованих коштів поле "Призначення платежу" розрахункового документа заповнюється таким чином:

поле № 1:

друкується службовий код (знак) "*" (ознака платежу);

поле № 2:

друкується розділовий знак ";";

друкується код виду сплати (формат ссс - тризначне число);

поле № 3:

друкується розділовий знак ";";

друкується один з нижченаведених реквізитів:

1) код клієнта за ЄДРПОУ (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8);

2) реєстраційний номер облікової картки платника податків (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта);

3) реєстраційний (обліковий) номер платника податків, який присвоюється контролюючими органами (завжди має 9 цифр);

поле № 4:

друкується розділовий знак ";";

друкується роз`яснювальна інформація про призначення платежу в довільній формі. Кількість знаків, ураховуючи зазначені вище поля і розділові знаки, обмежена довжиною поля "Призначення платежу" електронного розрахункового документа системи електронних платежів Національного банку України, при цьому використання символу ";" не допускається.

У разі сплати платежу до бюджету в іноземній валюті обов`язково вказується код класифікації доходів бюджету.

У разі здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - ПДВ), повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету за висновками територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - територіальні органи ДФС), поля № 5 та № 6 заповнюються таким чином:

поле № 5:

друкується розділовий знак ";";

друкується дата висновку, на підставі якого здійснюється відшкодування ПДВ або повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету (формат - ДД.ММ.РРРР). Платником податків поле N 5 не заповнюється;

поле № 6:

друкується розділовий знак ";";

друкується номер висновку, на підставі якого здійснюється відшкодування ПДВ або повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Платником податків поле № 6 не заповнюється;

поле № 7:

друкується розділовий знак ";".

Як слідує з платіжного доручення № 1620 від 13.09.2017, графу "Призначення платежу" платник податків заповнив невірно. Оскільки, зарахування платежів відбувається в автоматичному порядку, та у зв`язку з наявною похибкою, системою вірно зараховано такий платіж до нез`ясованих, а у відповідача в свою чергу, як наслідок відсутні правові підстави для зарахування такого до будь яких платежів.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Водночас, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Враховуючи те, що оскаржені податкові повідомлення - рішення відповідач прийняв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Податковим кодексом України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами статті 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області за №№ 3, 3 від 19 квітня 2019 року, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.11.2019.

Реквізити сторін: позивач - акціонерне товариство "Тернопільський радіозавод "Оріон" (місцезнаходження: вул. 15 Квітня, 6, м. Тернопіль, 46023, ); відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.