Справа № 560/3297/19
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3297/19
РІШЕННЯ

іменем України

26 листопада 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якій просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області № від 15.08.2019, яким збільшено грошове зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 7 258,50 грн. та нарахування пені на суму 4 715,40 грн.;

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області № від 15.08.2019, яким збільшено грошове зобов`язання з військового збору в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 604,47 грн. та нарахування пені на суму 392,95 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно п. 127.1 ст. 127 ПК України підвищені розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень (50% та 75% суми податку) застосовуються не за сам факт виявлення будь-якого податкового порушення, а за повторне вчинення діянь. Застосування штрафу більшого розміру можливе у разі встановлення контролюючим органом повторності порушення протягом 1095 днів, яке зафіксоване в акті перевірки та у податковому повідомленні-рішенні.

Однак відповідачем не було зафіксовано факти повторного, протягом 1095 днів, не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Тому у діях позивача не вбачається ознак повторності, оскільки вищевказані порушення податкового законодавства виявлені в ході проведення однієї перевірки, а відтак має бути застосована штрафна санкція в розмірі 25 % суми виявлених порушень. Вищезазначене твердження підтверджується і позицією Верховного Суду у постанові від 08.02.2019 у справі № 804/8801/17, від 12.09.2019 у справі № 806/1537/16.

Крім цього, оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідачем винесено 15.08.2019 за період, починаючи з 01.03.2016 по 03.01.2019, тобто поза межами 1095 днів, визначених п.102.1 ст.102 ПК України. Відповідач мав право самостійно визначити суму грошового зобов`язання за період, починаючи з серпня 2016 року (строк сплати - з 01.09.2016).

Також, пп.14.1.162, п.14.1 ст.14, ст.129 ПК України не встановлено право на нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження.

Ухвалою суду від 24.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

12.11.2019 відповідачем подано до суду відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що кваліфікуючою ознакою (повторюваністю) застосування збільшених розмірів штрафів, визначених статтею 127 ПК України, є допущення платником декількох правопорушень, передбачених диспозицією цієї статті (ненарахування, неутримання та/або несплата податків), протягом 1095 днів, а не факт їх виявлення (визначення) контролюючим органом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що висвітлена в постановах від 22.05.2018 року по справі №820/6437/16, від 31.07.2018 року по справі №820/4767/17, застосування штрафу в розмірі 50 та 75 відсотків суми податку на підставі п.127.1 статті 127 ПК України можливо внаслідок неодноразового порушення, пов`язаного з ненарахування, неутримання та/або несплатою (неперерахуванням) податків платником податків незалежно від того, чи було виявлено ці порушення під час однієї перевірки контролюючого органу.

Також вказує, що редакція ПК України до 01.01.2017 передбачала застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли він не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які він повинен був сплатити до бюджету. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 12.09.2019 року по справі №818/272/16.

Суд встановив наступні обставини справи.

Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору до бюджету, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018.

За результатами проведеної перевірки встановлені, зокрема, такі порушення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 :

1. пп. 168.1.1 п. 168.1, пп. 168.4.5 пп.168.4.8 п.168.4 ст.168 ППК України, в результаті чого ФОП ОСОБА_1 не нараховувався, не утримувався та не перераховувався до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 13 266 грн.;

2. пп.168.4.1 п.168.4 ст.168, пп.1.4, пп.1.6 п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу ПК України, в результаті чого ФОП ОСОБА_1 занижено військовий збір в сумі 1105,50 грн.

На підставі зазначеного акту, відповідачем 15.08.2019 прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 27 782,40 грн., з яких 13 266,00 грн. - податкове зобов`язання, 9 801,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції, 4 715,40 грн. - пеня відповідно до підп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб на суму 2 314,79 грн., з яких 1 105,50 грн. - податкове зобов`язання, 816,34 грн. - штрафні (фінансові) санкції, 392,95 грн. - пеня відповідно до підп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України.

Згідно розрахунку штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб на суму 9 801,00 грн. відповідачем визначено, що:

- за лютий 2016 року за несплату ПДФО на суму 90,00 грн. у строк до 01.03.2016 застосовано штрафну санкцію у розмірі 25 % суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 22,50 грн.

- за березень 2016 року за несплату ПДФО у строк до 01.04.2016 на суму 414,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 50% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 207,00 грн.;

- за квітень 2016 року за несплату ПДФО у строк до 02.05.2016 на суму 774,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 580,50 грн.;

Штрафну санкцію у розмірі 75% суми ПДФО, який підлягав сплаті, застосовано і за наступні періоди:

- травень 2016 року за несплату ПДФО у строк до 01.06.2016 на суму 396,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 297,00 грн.;

- червень 2016 року за несплату ПДФО у строк до 01.07.2016 на суму 540,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 405,00 грн.;

- липень 2016 року за несплату ПДФО у строк до 01.08.2016 на суму 882,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 661,50 грн.;

- серпень 2016 року за несплату ПДФО у строк до 01.09.2016 на суму 558,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 418,50 грн.;

- вересень 2016 року за несплату ПДФО у строк до 03.10.2016 року на суму 900,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 675,00 грн.;

- жовтень 2016 року за несплату ПДФО у строк до 01.11.2016 на суму 810,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 607,50 грн.;

- листопад 2016 року за несплату ПДФО у строк до 01.12.2016 на суму 720,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 540,00 грн.;

- грудень 2016 року за несплату ПДФО у строк до 04.01.2017 на суму 810,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 607,50 грн.;

- січень 2017 року за несплату ПДФО у строк до 05.02.2017 на суму 990,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 742,50 грн.;

- лютий 2017 року за несплату ПДФО у строк до 05.03.2018 на суму 900,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 675,00 гри.;

- березень 2017 року за несплату ПДФО у строк до 04.04.2018 на суму 720,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 540,00 грн.;

- квітень 2017 року за несплату ПДФО у строк до 03.05.2018 на суму 1458,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 1093,50 грн.;

- травень 2017 року за несплату ПДФО у строк до 05.06.2018 на суму 1188,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 891,00 грн.;

- червень 2017 року за несплату ПДФО у строк до 04.07.2018 на суму 828,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 621,00 грн.;

- липень 2017 року за несплату ПДФО у строк до 03.08.2018 на суму 180,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 135,00 грн.;

- грудень 2018 року за несплату ПДФО у строк до 03.01.2019 на суму 108,00 грн., штрафну (фінансову) санкцію визначено у розмірі 81,00 грн.

Розрахунок штрафних санкцій з військового збору на суму 816,34 грн. вказує на такий же порядок обрахунку відповідачем штрафних санкцій. А саме, за лютий 2016 року за несплату військового збору на суму 7,50 грн. у строк до 01.03.2016 відповідачем застосовано штрафну санкцію у розмірі 25 % суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 1,87 грн. За березень 2016 року за несплату військового збору у строк до 01.04.2016 на суму 34,50 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 50% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 17,25 грн. За квітень 2016 року за несплату військового збору у строк до 02.05.2016 на суму 64,50 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 48,37 грн. Штрафну санкцію у розмірі 75% суми військового збору, який підлягав сплаті, застосовано за наступні періоди:

- травень 2016 року за несплату військового збору у строк до 01.06.2016 на суму 33,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 24,75 грн.;

- червень 2016 року за несплату військового збору у строк до 01.07.2016 на суму 45,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 33,75 грн.;

- липень 2016 року за несплату військового збору у строк до 01.08.2016 на суму 73,50 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 55,12 грн.;

- серпень 2016 року за несплату військового збору у строк до 01.09.2016 на суму 46,50 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 34,87 грн.;

- вересень 2016 року за несплату військового збору у строк до 03.10.2016 на суму 75,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 56,25 грн.;

- жовтень 2016 року за несплату військового збору у строк до 01.11.2016 на суму 67,50 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 50,62 грн.;

- листопад 2016 року за несплату військового збору у строк до 01.12.2016 на суму 60,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 45,00 грн.;

- грудень 2016 року за несплату військового збору у строк до 04.01.2017 на суму 67,50 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 50,62 грн.;

- січень 2017 року за несплату військового збору у строк до 05.02.2017 на суму 82,50 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 61,87 грн.;

- лютий 2017 року за несплату військового збору у строк до 05.03.2018 на суму 75,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 56,25 грн.;

- березень 2017 року за несплату військового збору у строк до 04.04.2018 на суму 60,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 45,00 грн.;

- квітень 2017 року за несплату військового збору у строк до 03.05.2018 на суму 121,50 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 90,75 грн.;

- травень 2017 року за несплату військового збору у строк до 05.06.2018 на суму 99,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 74,25 грн.;

- червень 2017 року за несплату військового збору у строк до 04.07.2018 на суму 69,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 51,75 грн.;

- липень 2017 року за несплату військового збору у строк до 03.08.2018 на суму 15,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 11,25 грн.;

- грудень 2018 року за несплату військового збору у строк до 03.01.2019 на суму 9,00 грн. застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% суми податку, що підлягає сплаті до бюджету - 6,75 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно п.127.1 ст.127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

У постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року по справі №820/6437/16 та від 31 липня 2018 року по справі №820/4767/17 вказано, що застосування штрафу в розмірі 50 та 75 відсотків суми податку на підставі п.127.1 статті 127 ПК України можливо внаслідок неодноразового порушення, пов`язаного з ненарахування, неутримання та/або несплатою (неперерахуванням) податків платником податків незалежно від того, чи було виявлено ці порушення під час однієї перевірки контролюючого органу.

Водночас, у постановах Верховного Суду від 08.02.2019 по справі №804/8801/17, від 12.03.2019 по справі №813/4205/17 та від 14.05.2019 по справі №813/3641/15 зазначено, що підвищені розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень (50% та 75% суми податку) застосовуються не за сам факт виявлення будь-якого податкового порушення, а за повторне вчинення діянь. Застосування штрафу більшого розміру можливе у разі встановлення контролюючим органом повторності порушення протягом 1095 днів, яке зафіксоване в акті перевірки та у податковому повідомленні-рішенні. У діях позивача не вбачається ознак повторності, оскільки порушення податкового законодавства виявлені в ході проведення однієї перевірки, а відтак має бути застосована штрафна санкція в розмірі 25 % на суму виявлених порушень.

До спірних правовідносин суд вважає за необхідне застосувати саме останню правову позицію Верховного Суду. Зазначене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 по справі №755/10947/17, згідно якого суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, оскільки вищевказані порушення податкового законодавства виявлені в ході проведення однієї перевірки, має бути застосована штрафна санкція в розмірі 25 % на суму виявлених порушень, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо доводів позивача про незастосування контролюючим органів строків давності при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд звертає увагу на наступне.

Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій свідчить про те, що відповідачем застосовано такі санкції за несплату податкових зобов`язань з ПДФО і військового збору за період сплати з 01.03.2016 по 03.01.2019.

У пункті 114.1 ст.114 ПК України зазначено, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

За змістом пункту 102.2 ст.102 ПК України, грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано; посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

Таким чином, контролюючий орган має право нарахувати штрафні санкції за порушення строків сплати грошового зобов`язання в межах строку 1095 днів та відлік строку давності у 1095 днів починається за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань. Зазначена правова позиція вказана, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року по справі №820/3544/17 та від 02 жовтня 2018 року по справі №820/3543/17.

При цьому, винятки, з якими законодавець пов`язує можливість визначення грошового зобов`язання без дотримання строку давності, передбаченого в абзаці першому пункту 102.1 ст. 102 ПК України, встановлені пунктом 102.2 цієї статті та мають вичерпний характер.

Оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями від 15.08.2019 у частині, що оскаржується, застосовано штрафні (фінансові) санкції у тому числі на суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що не сплачені станом на 01.03.2016, 01.04.2016, 02.05.2016, 01.06.2016, 01.07.2016, 01.08.2016 (разом щодо ПДФО - 2 173,50 грн. штрафних санкцій, військового збору - 181,11 грн.).

За встановлених обставин суд погоджується з доводами позивача, що нарахування відповідачем штрафних санкцій за порушення, допущені до 01.08.2016 включно, здійснено без дотримання строків давності, визначених статтею 102 ПК України, а саме, з порушенням 1095-денного строку як граничного терміну сплати вказаних податків до бюджету.

Водночас, відповідачем у поданому відзиві не наведеного заперечення щодо порушення строку, визначеного вимогами п.102.1ст.102 ПК України.

Отже, у цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, сума податкового зобов`язання з ПДФО за період з серпня 2016 року по грудень 2018 рік становить 10 170 грн., а саме за: серпень 2016 року - 558,00 грн., вересень 2016 року - 900,00 грн., жовтень 2016 року - 810,00 грн., листопад 2016 року - 720,00 грн., грудень 2016 року - 810,00 грн., січень 2017 року - 990,00 грн., лютий 2017 року - 900,00 грн., березень 2017 року - 720,00 грн., квітень 2017 року - 1458,00 грн., травень 2017 року - 1188,00 грн., червень 2017 року - 828,00 грн., липень 2017 року - 180,00 грн., грудень 2018 року - 108,00 грн.

Як наслідок, правомірним є застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 25% від несплаченої суми ПДФО 10 170 грн., що становить 2 542,50 грн.

З військового збору правомірний період для визначення штрафної санкції також є період з серпня 2016 року по грудень 2018 рік, до якого включено податкові зобов`язання за: серпень 2016 року - 46,50 грн., вересень 2016 року - 75,00 грн., жовтень 2016 року - 67,50 грн., листопад 2016 року - 60,00 грн., грудень 2016 року - 67,50 грн., січень 2017 року - 82,50 грн., лютий 2017 року - 75,00 грн., березень 2017 року - 60,00 грн., квітень 2017 року - 121,50 грн., травень 2017 року - 99,00 грн., червень 2017 року - 69,00 грн., липень 2017 року - 15,00 грн., грудень 2018 року - 9,00 грн.

Отже, сума податкового зобов`язання з військового збору за період з серпня 2016 року по грудень 2018 рік становить 847,50 грн., відповідно правомірним є застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 25% від вказаної суми, що становить 211,87 грн.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15.08.2019 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій за несплату ПДФО на суму 7 258,50 грн. (9 801 грн. - 2 542,50 грн.) та № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій за несплату військового збору на суму 604,47 грн. ( 816,34 грн. - 211,87 грн.) є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо правомірності нарахування оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями сум пені, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Підстави та порядок нарахування пені визначені у ст.129 ПК України.

До 01.01.2017 пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України був викладений в наступній редакції: "Після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента".

Тобто, наведена редакція передбачала застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження.

У зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016 №1797-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2017 року, пункт 129.1 викладений. зокрема, в наступній редакції:

"129.1. Нарахування пені розпочинається:

129.1.1. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання".

Таким чином, законодавцем змінено правове регулювання зазначеного питання. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем 15.08.2019, тому до спірних правовідносин застосовуються норми ПК України, які діяли на момент прийняття податкового повідомлення-рішення.

У відповідача право на нарахування пені виникло після проведення перевірки, оформлення її результатів та узгодження грошового зобов`язання. Наявність цих обставин є обов`язковою умовою, за якої розпочинається процедура нарахування пені. І оскільки на момент застосування такої процедури вже діяла норма у новій редакції, саме за правилами цієї норми і має відбуватись таке нарахування. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 27.11.2018 у справі №822/2591/17.

Судом встановлено, що контролюючий орган нарахував позивачу пеню на підставі підп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України в редакції, чинній до 01.01.2017, за весь період заниження (що підтверджується також розрахунком пені), в той час як чинною редакцією не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження.

Отже, контролюючий орган безпідставно нарахував пеню за весь період заниження грошового зобов`язання, первинно визначеного податковим повідомленням-рішенням від 15.08.2019 № (суми ПДФО в розмірі 13266 грн.).

Посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду, що викладена в постанові від 12.09.2019 року по справі №818/272/16, є помилковими, оскільки спірні правовідносини у ній (прийняття та оскарження податкової вимоги) виникли до 01.01.2017.

У відзиві на позов контролюючий орган зазначає, що граничним строком сплати податкового зобов`язання, що повинен застосовуватися для початку нарахування пені, передбаченої пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, є граничний строк сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеною Кодексом по відповідній податковій декларації, по якій виявлено заниження (тобто з урахуванням дати, коли таке податкове зобов`язання повинно було бути сплачене за відповідний податковий період та за весь період такого заниження).

Однак нарахування пені контролюючим органом може бути розпочато відповідно до положень статті 129 ПК України після спливу 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а не за весь період заниження податкового зобов`язання. Зазначена правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року по справі №520/3060/19.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено 768,40 грн. судового збору, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, на користь позивача необхідно стягнути такі витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області № від 15.08.2019, в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 7 258 (сім тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн. 50 коп. та нарахування пені на суму 4 715 (чотири тисячі сімсот п`ятнадцять) грн. 40 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області № від 15.08.2019 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 604 (шістсот чотири) грн. 47 коп. та нарахування пені на суму 392 (триста дев`яносто дві) грн. 95 коп.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя О.О. Михайлов