Справа № 360/2716/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2716/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Осики М.І.,

представників відповідача - Пугаченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом адвоката Осики Максима Ігоровича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Осики Максима Ігоровича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Держпраці у Луганській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Луганській області, управління), в якому заявлені такі вимоги:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ383/924/НП/СПТД-ФС від 03.05.2019, складену Головним Управлінням Держпраці у Луганській області за результатами неможливості проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 квітня 2019 року уповноваженими особами Головного управління Держпраці у Луганській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування № ЛГ383/924/НП. На підставі зазначеного акту 03 травня 2019 року за результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 08.04.2019 № ЛГ383/924/НП відповідачем накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 417 300 грн.

Позивач вказує про безпідставність складання посадовими особами відповідача акту № ЛГ383/924/НП від 08.04.2019, оскільки спроба проведення інспекційного відвідання взагалі не здійснювалась, жодних запитів або вимог про надання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування об`єкту відвідання не надавалось. Крім того, в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування зазначено, що уповноваженим особам ГУ Держпраці у Луганській області не було надано доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, однак відеозаписи, додані до вказаного акту відповідача, зафіксували інтер`єр службових приміщень ФОП ОСОБА_1 . Отже, вказані акт та відеозапис містять суперечливу інформацію, тому не можуть бути визнані належними доказами наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності та прийняття рішення про накладення штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 01.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.1,2).

Ухвалою суду від 10.07.2019 відкладено підготовче засідання (а.с. 35).

Ухвалою суду від 13.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання (а.с.39).

16.09.2019 відкладено підготовче засідання (а.с.70).

Ухвалою суду від 30.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, а також викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.78).

Ухвалою суду від 21.10.2019 витребувано від ГУ Держпраці у Луганській області для огляду в судовому засіданні оригінал заяви ОСОБА_2 від 20.03.2019 та оголошено перерву в судовому засіданні до 29.10.2019 (а.с.119).

Від представника відповідача 24.07.2019 надійшов відзив на позов від 22.07.2019 № 01-15/2486 в якому зазначено, що управління заперечує проти заявлених вимог з таких підстав.

Головним управлінням за інформацією, отриманою із заяви ОСОБА_2 від 20.03.2019, відповідно до підпункту 3 пункту 5 та пункту 10 Порядку № 295, статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81, 1947 року Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України № 1985-1У від 08 вересня 2004 року - буо прийнято наказ від 08.04.2019 № 366 «Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 » з питань додержання законодавства про працю в частині фактичного допуску працівника(-ів) до роботи без оформлення трудового договору.

08 квітня 2019 року посадовими особами відповідача була здійснена спроба проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем провадження господарської діяльності, ( вул. Гагаріна, 118, офіс 2, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400 ), під час якого було встановлено факт недопущення до проведення інспекційного відвідування за вказаною адресою, зафіксований шляхом складення акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 08.04.2019 № ЛГ383/924-НП, а також відеозаписом, що додано до вказаного акту. На підставі цього акту та відеозапису уповноваженою посадовою особою відповідача було прийнято рішення від 15.04.2019 № ЛГ383/924/НП/СП щодо розгляду справи про накладення штрафу 25.04.2019.

Розглянувши справу про накладення штрафу на підставі зазначеного акту, відповідач виніс постанову про накладення штрафу від 03.05.2019 № ЛГ383/924-НП/СПТД-ФС на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 417300,00 грн. Справа розглядалася за участю позивача ОСОБА_1 , постанова в той же день отримана ним, що підтверджено його підписом на постанові.

Посадові особи відповідача керувалися переліком підстав для призначення інспекційного відвідування, визначеним у п.5 Порядку № 295, призначаючи проведення цього заходу в позивача. Факт недопущення посадових осіб відповідача до проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , окрім акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 08.04.2019 № ЛГ343/924/НП, підтверджується відеозаписом, зробленим посадовими особами відповідно до п.22 Порядку № 295. На цьому записі очевидно, що саме позивач здійснює фізичну протидію посадовим особам Головного управління з метою недопуску їх до об`єкта відвідування у порушення п.11 та 12 Порядку № 295. Про застосування засобу відеотехніки під час перевірки та долучення цього матеріалу зроблена відповідна відмітка у акті про неможливість інспекційного відвідування.

Тому позовні вимоги є необґрунтованими, та не мають бути задоволені судом.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги і надали такі пояснення.

Призначення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відбулось за відсутності правових підстав, оскільки пані ОСОБА_2 , від імені якої подано заяву відповідачу, що стала підставою для призначення інспекційного відвідування, надала суду показання як свідок, в яких заперечує факт написання і подання нею такої заяви до установи відповідача.

На фрагментах відеозапису, доданого відповідачем до акту, зафіксовано застосування до позивача фізичної сили, заламування рукиневідомими особами з метою потрапити до службових приміщень позивача. Потім ці особи представилися позивачу як працівники податкової служби. Такі дії стали підставою обурення позивача і небажання співпрацювати з особами, що прийшли проводити перевірку, у зв`язку з чим він викликав адвоката. На цьому відеозаписі не зафіксовано адресовані позивачу вимоги посадових осіб відповідача надати певні документи, а також відмову позивача чи його представника в наданні цих документів. Сам відеозапис містить фрагменти, що свідчать про його здійснення в самому приміщенні об`єкту перевірки.

Отже, зазначені в акті від 08.04.2019 № ЛГ343/924/НП порушення у вигляді ненадання позивачем доступу до приміщень об`єкта відвідування, робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування, ненадання для ознайомлення документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, іншої інформації, усних чи письмових пояснень керівника - не підтверджені відеозаписом, що є додатком до акту перевірки.

Посадові особи, що приймали участь в проведенні інспекційного відвідування позивача зацікавлені в тому, щоб рішення органу, в якому вони працюють, було визнане судом законним, тому їх показання не є безсторонніми. Отже, суд не може приймати рішення на користь відповідача лише на підставі акту, складеного працівниками позивача, та показань цих працівників за відсутності інших об`єктивних доказів наявності фактів порушень в діях позивача, за які його притягнуто до відповідальності оскарженим рішенням. Тому просили позовні вимоги задовільнити в повному обсязі.

Представники відповідача підтримали доводи, зазначені в відзиві на позов, та вказали, що за відомостями вхідної кореспонденції органу Держпраці заява ОСОБА_2 від 20.03.2019 прийнята від неї особисто (через пошту не надходила). На час розгляду справи вони не змогли з`ясувати, чи встановлювали на підставі відповідних документів особу заявника працівники відповідача, що реєстрували цю заяву. Посилалися на ті обставини, що чинне законодавство не вимагає від їх працівників перевіряти особу заявника на підставі відповідних документів. Однак, на їх думку, сама інформація, яку містить ця заява, є належною підставою для проведення інспекційного відвідування відповідно до Порядку № 295. Таким чином, дії їх працівників в повному обсязі відповідають вимогам вказаного порядку та не порушують прав позивача. Факт не допуску представників Держпраці позивачем та його представником підтверджено належними доказами, тому оскаржене рішення прийнято обгрунтовано та відповідно до вимог чинного законодавства.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_6 підтвердили ті обставини, що під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , крім них, були присутні працівники податкового органу, яких видно на відеозаписі. ОСОБА_1 не пускав перевіряючих до службового приміщення, здійснював опір проведенню перевірки, що також видно з відеозапису.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що на відеозаписі не зафіксовано, однак вона зверталася до позивача особисто і до його адвоката з вимогами надати документи стосовно оформлених працівників, які не були їй надані, заяв про надання часу для їх представлення також не надходило. Адвокат позивача заявив про недопуск перевіряючих до перевірки, тому був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 08.04.2019 № ЛГ343/924/НП, позивач та його представник відмовилися від підпису цього акту, тому їх примірник було надіслано поштою.

Свідок ОСОБА_2 не підтвердила факт написання нею особисто заяви від 20.03.2019, яка була надана судом їй для огляду. Зазначила, що це не її почерк, заява містить невірні відомості щодо номеру її телефону та адреси проживання. Їй невідомо, де в місті Лисичанську знаходиться орган Держпраці та, хот такий ФОП ОСОБА_1 , якою діяльністю займається, де знаходяться його службові приміщення.

На підставі наданих сторонами доказів суд встановив такі обставини справи.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.04.2016 позивача зареєстровано в якості фізичної особи-підприємця, номер запису 0011963, основний вид економічної діяльності 62.09 - інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем (а.с.16.17).

20.03.2019 установою відповідача прийнята заява ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 , телефон: НОМЕР_1 надійшла заява, в якій зазначено, що вона повідомляє про те, що у ФОП ОСОБА_1 є неоформлені ним працівники, за яких податки не сплачуються; заявник просить перевірити ці факти та повідомити її про результати (а.с.49).

Про наявність трудових відносин з заявником (оформлених чи неоформлених) в цій заяві не зазначено.

Як пояснив представник відповідача вказана заява була зареєстрована у відділі звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Луганській області, отже подана особисто заявником до їх установи.

На підставі вказаної заяви та вимог підпункту 3 пункту 5 та пункту 10 Порядку № 295, Головним управління Держпраці у Луганській області прийнято наказ від 08.04.2019 № 366 «Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 », метою якого є перевірка додерження законодавства про працю в частині фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (пункт 3 наказу) (а.с.18).

08.04.2019 відповідач склав направлення на проведення інспекційного відвідування № 01-17/420, відповідно до якого початок інспекційного відвідування - з 08.04.2019, а закінчення - 09.04.2019 (а.с.19).

Згідно з актом про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 08.04.2019 № ЛГ383/927/НГ, який складено у присутності позивача, інспектором праці ОСОБА_5 08.04.2019 о 12:30 годин за адресою: 93400, Луганська область м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, будинок 118 , офіс 2 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 . Інспекційне відвідування неможливо було провести у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора, а саме:

-ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;

-ненаданням доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: 93400, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, вул. Гагаріна, 118, офіс 2;

-ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування;

-ненаданням робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

-ненаданням керівником (його уповноваженим представником) працівниками об`єкта відвідування усних та / або письмових пояснень з питань, що стосується законодавства про працю (а.с.20-22).

В самому акті вказано, що перешкоджання зафіксовано засобами відеотехніки (а.с.22).

16.04.2019 складено повідомлення № 01-15/1370 про розгляд справи про накладення штрафу, призначений на 25.04.2019 о 09:30 годин (а.с.24).

Відповідно до повідомлення від 26.04.2019 № 01-15/1534 розгляд справи про накладення штрафу відкладено до 10:30 годин 03.05.2019 на підставі заяви позивача про відкладення розгляду (а.с.23).

03.05.2019 заступником начальника Головного управління Держпраці у Луганській області винесено постанову від 03.05.2019 № № ЛГ/383/924/НП/СПТД-ФС, якою на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 08.04.2019 № ЛГ343/924/НП встановлено факт створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування з питання фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у зв`язку з чим на нього накладено штраф на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у розмірі 417300,00 грн (а.с.25).

Зазначену постанову отримано позивачем 03.05.2019, що підтверджується його підписом про отримання (а.с.25). Розгляд справи відбувався в присутності позивача, що він особисто підтвердив в судовому засіданні.

Дослідженням відеозапису, що наданий відповідачем (а.с.51), встановлено, що він здійснювався фрагментально у вільній формі. Частина фрагментів відеозапису зроблена в приміщені, де призначалося проведення інспекційного відвідування, що сторони визнали в судовому засіданні. На відеозаписі не зафіксовано, як особи, що проводять інспекційне відвідування, висувають вимоги позивачу щодо надання:

-інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування;

- книг, реєстрів та документів з питань, які є предметом інспекційного відвідування;

- письмових пояснень з питань, що стосується законодавства про працю;

- робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування.

А також на вказаному відеозаписі не зафіксовано факт, про який зазначали свідки, що позивач відмовлявся від задоволення їх усних вимог в наданні документів та інформації та можливості конфіденційно спілкуватися з працівниками, а його представник повідомив їм про недопуск до перевірки.

Таким чином, на підставі перегляду вказаного відеозапису з урахуванням пояснень сторін та показань свідків судом встановлено, що ним не зафіксовано перешкоджання, зазначені в акті від 08.04.2019 № ЛГ343/924/НП, у вигляді ненадання доступу до приміщень об`єкта відвідування, робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування, ненадання для ознайомлення документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, іншої інформації, усних чи письмових пояснень керівника.

Спірними питаннями цієї справи є правомірність притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України, та накладення штрафу в розмірі 417300,00 грн, а також дотримання відповідачем процедури притягнення позивача до відповідальності.

Вирішуючи адміністративну справу в межах заявлених вимог, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Пункт 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення №96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, встановлює, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.Згідно з ч.1ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (далі Порядок №295), чинним на час проведення перевірки, встановлено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Пунктом 2 Порядку № 295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з вимогами підпункту 3) пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Загальний аналіз пункту 5 Порядку №295, в редакції, чинній на час винекнення спірних правовідносин, свічить про те, що інспекційні відвідування могли бути призначені відповідачем лише на підставі заяв фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин або працівників.

В заяві ОСОБА_2 від 20.03.2019, що була підставою призначення інспекційного відвідування позивача, про наявність трудових відносин з заявником (оформлених чи неоформлених) не зазначено.

З урахуванням показань свідка ОСОБА_2 , що вона заяву від 20.03.2019 особисто не писала і не подавала до установи відповідача, а також, що вона не перебуває з ФОП ОСОБА_1 в трудових відносинах і не знає цю особу, які відповідач не спростував шляхом надання належних доказів, суд дійшов висновку, що відповідач не довів наявності підстав для призначення ним інспекційного відвідування позивача за наказом від 08.04.2019 № 366 «Про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 », що передбачені вимогами підпункту 3) пункту 5 Порядку №295 в редакції, чинній на час прийняття вказаного рішення.

Згідно з вимогами пунктів 16-17 Порядку №295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою. Копія цього акту надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Відповідно до вимог пункту 18 Порядку №295 у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Пунктом 19 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

З аналізу вимог, зазначених в пунктах 16-19 Порядку № 295, суд дійшов висновку, що факти виявлення правопорушень фіксуються саме в акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, форма якого затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338.

Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складається із зазначенням відповідних причин для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Отже, акт про неможливість проведення інспекційного відвідування (відповідно до вимог чинних на час винекнення спірних правовідносин), форма якого затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338, не містить граф для фіксування фактів вчинення певних правопорушень та надання їм кваліфікації відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог пунктів 1-2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок 509), в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, цей Порядок визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення". Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Згідно з вимогами пунктів 3 - 5 Порядку 509, в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд. У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Відповідно до вимог пункту 6 Порядку 509, в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 7 Порядку 509, в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, передбачено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Згідно з вимогами абз.1, 2, 6, 7 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абз.2);

- недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз.6);

- вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абз.7).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509, в редакції чинній на момент проведення перевірки, штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Зазначений перелік був вичерпним, отже, на час прийняття оскарженого рішення про накладення на позивача штрафу зазначеним Порядком не була передбачена така підстава для накладення штрафу як акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Сам акт про неможливість проведення інспекційного відвідування невиїзного інспектування у ФОП ОСОБА_1 від 08.04.2019 № ЛГ383/924-НП складено за формою, затвердженою Наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338, яка не передбачає фіксування виявленого під час перевірки правопорушення.

Таким чином, постанова відповідача про накладення на позивача штрафу від 03.05.2019 № № ЛГ/383/924/НП/СПТД-ФС, єдиною підставою для прийняття якої в ній зазначено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 08.04.2019 № ЛГ343/924/НП, прийнята безпідставно, з порушенням вимог пункту 2 Порядку № 509 в редакції, чинній на час прийняття оскарженого рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з зазначених вище підстав суд дійшов висновку, що відповідач не довів законності та обрунтованості оскарженого рішення, а тому постанова Головного управління Держпраці у Луганській області про накладення штрафу № ЛГ383/924/НП/СПТД-ФС від 03.05.2019 у розмірі 417300,00 грн є протиправною та має бути скасованою за рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У зв`язку з чим згідно з вимогами статті 139 КАС України з відповідача на користь позивача судом стягується сплачена ним сума судового збору в розмірі 1921,00 грн, що підтверджено квитанцією (а.с.3).

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Осики Максима Ігоровича в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Луганській області про накладення штрафу № ЛГ383/924/НП/СПТД-ФС від 03.05.2019 у розмірі 417300,00 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_6 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Луганській області (; 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Малиновського, 1А) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`яносто двадцять одна гривня 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11 листопада 2019 року.

Суддя В.С. Шембелян