Справа № 300/1938/19
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. справа № 300/1938/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування постанов від 04.04.2019 № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична-особа підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (надалі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС від 04.04.2019, згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 83460,00 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС від 04.04.2019, згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 4173,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами прийняті відповідачем протиправно та без врахування всіх обставин, які мали значення для її прийняття. Позивач зазначив, що постанови від 04.04.2019 № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС прийняті Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області за порушення вимог частини 1 статті 106 та частини 2 статті 65 Кодексу законів про працю України. В той же час, за результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 611/1674/АВ/П/ПТ від 13.03.2019 Івано-Франківський міський суд прийняв постанову від 22.04.2019 у справі № 344/4672/19, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративну відповідальність та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. Таким чином, позивач вважає, що постановами від 04.04.2019 № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС його вдруге притягнуто до того самого виду відповідальності та за те саме правопорушення, що суперечить статті 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме порушення. Окрім цього, фізична-особа підприємець ОСОБА_1 вказав на порушення відповідачем процедури накладення штрафів за порушення трудового законодавства, оскільки позивача не було повідомлено належним чином про розгляд 04.04.2019 справи про накладення штрафу, а саму справу розглянуто за відсутності представника позивача. За вказаних обставин, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою 25.09.2019 позивач подав заяву від 23.09.2019 про забезпечення позову в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зупинення стягнення на підставі постанов Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС від 04.04.2019 та за № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС від 04.04.2019 до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі (а.с.27-29).

Ухвалою від 26.09.2019 Івано-Франківський окружний адміністративний суд задовольнив заяву фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 від 23.09.2019 про забезпечення позову та зупинив стягнення на підставі постанов Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС від 04.04.2019 та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС від 04.04.2019 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 300/1938/19.

11.10.2019 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Управління Держпраці в Івано-Франківській області на позовну заяву за № 17-09/15-10/5977 від 11.10.2019, в якому представник відповідач заперечує проти задоволення позову. Зокрема представник відповідача вказав, що інспектором праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області на підставі наказу від 12.03.2019 № 385-Д "Про проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 ", направлення від 12.03.2019 № 04-13/15-10/1796 здійснено в період з 12.03.2019 по 13.03.2019 інспекційне відвідування позивача. При цьому, 12.03.2019 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 вручено направлення від 12.03.2019 № 04-13/15-10/1796 та вимогу про надання документів № ІФ611/1674/ПД від 12.03.2019. За результатом вказаного інспекційного відвідування посадовою особою відповідача встановлено порушення позивачем вимог пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, частини 1 статті 50, частини 2 статті 65, частини 1 статті 108 Кодексу законів про працю України, частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці». Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 13.03.2019 № ІФ611/1674/АВ позивач підписав 13.03.2019 без зауважень. Також 13.03.2019 інспектором праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області винесено припис про усунення виявлених порушень № ІФ611/1674/АВ/П, складено протокол про адміністративне правопорушення № 611/1674/АВ/П/ПТ. Відповідач 25.03.2019 направив позивачу повідомлення № 05-07/15-10/2216 про виклик на розгляд справи про накладення штрафу на 04.04.2019 року, яке було надіслано на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак поштове відправлення повернулось на адресу Управління Держпраці в Івано-Франківській області з відміткою установи зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання». Вказане свідчить про належне повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу. 04.04.2019 Управління Держпраці в Івано-Франківській області прийняло постанови про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу уповноваженими посадовими особами за № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС від 04.04.2019 та за № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС від 04.04.2019. Щодо доводів позивача про притягнення його до того самого виду відповідальності за те саме порушення, то представник відповідача зазначив, що постанова у справі № 344/4672/19 про накладення на позивача штрафу прийнята Івано-Франківським міським судом 22.04.2019, в той час як оскаржувані постанови № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС прийняті раніше, а саме: 04.04.2019. Представник відповідача вважає, що саме ухвалення постанови Івано-Франківським міським судом від 22.04.2019 в справі № 344/4672/19 належить трактувати як повторне притягнення ОСОБА_1 до одного виду відповідальності за те саме правопорушення. За вказаних обставин представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 зареєстрований 01.04.2016 як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності - 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Вказані обставини підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.26).

12.03.2019 Управління Держпраці в Івано-Франківській області прийняло наказ № 385-Д "Про проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 ". Також 12.03.2019 відповідач видав інспектору праці - головному державному інспектору відділу з питань трудових відносин та зайнятості Управління Держпраці в Івано-Франківській області Юрочко А.С. та інспектору сектору з питань застрахованих осіб та дитячої праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області Калинюк М.М. направлення № 04-13/15-10/1796 для проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про працю (а.с.58-59). Юридична адреса суб`єкта господарювання: АДРЕСА_1 . Фактична адреса суб`єкта господарювання: АДРЕСА_2 , магазин « Пивна Оселя ». Дата початку та закінчення заходу: 12.03.2019, 14.03.2019.

Також 12.03.2019 відповідач сформував вимогу № ІФ611/1674/ПД про надання позивачем до документів у строк до 13:00 год. 13.03.2019 (а.с.60).

Вказані направлення від 12.03.2019 № 04-13/15-10/1796 та вимога від 12.03.2019 № ІФ611/1674/ПД вручено особисто фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 12.03.2019, що підтверджується підписом позивача.

За результатами зазначеного інспекційного відвідування позивача інспектором праці - головним державними інспекторами відділу з питань трудових відносин та зайнятості Управління Держпраці в Івано-Франківській області Юрочком А.С. 13.03.2019 складено акт № ІФ611/1674/АВ (а.с.61-64).

Згідно наведеного акту інспекційного відвідування від 13.03.2019 № ІФ611/1674/АВ посадовою особою відповідача встановлено такі порушення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 : пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - не ведення особових карток на найманих працівників, в порушення частини 1 статті 50 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) - тривалість робочого часу працівників позивача перевищує 40 годин на тиждень, а саме встановлено з табеля обліку використання робочого часу за лютий 2018 року в період з 11.02.2019 по 17.02.2019 року продавець ОСОБА_2 відпрацював у тиждень 56 годин, аналогічно в період з 18.02.2019 по 24.02.2019 продавець ОСОБА_3 відпрацював 56 годин на тиждень, аналогічні порушення були допущені в січні 2019 року, в порушення частини 2 статті 65 КЗпП України в фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 облік понадурочних годин не ведеться, в табелях обліку робочого часу не відображено кількість відпрацьованих працівниками надурочних годин. Так в грудні 2018 року продавці ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відпрацювали 160 год. при місячній нормі 158 годин, тобто 2 години надурочно, які не відображені в табелі обліку робочого часу за грудень 2018 року; порушення частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» у наданих для перевірки табелях обліку використання робочого часу працівників фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за грудень 2018 року не відображена кількість відпрацьованих найманими працівниками годин у святкові та неробочі дні. Так, в грудні 2018 року продавці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працювали у святковий день 25 грудня ( Різдво Христове ), однак ця робота не відображена, як робота у святкові дні. Порушення частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не забезпечено бухгалтерський облік витрат, а саме: не ведеться книга нарахування заробітної плати працівникам.

Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 13.03.2019 № ІФ611/1674/АВ позивач підписав 13.03.2019 без зауважень (а.с.64).

Також 13.03.2019 інспектором праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області винесено припис про усунення виявлених порушень № ІФ611/1674/АВ/П до 25.03.2019 та складено протокол про адміністративне правопорушення № 611/1674/АВ/П/ПТ, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.68-71).

15.03.2019 відповідач листом № 04-13/15-10/1922 направив справу про адміністративне правопорушення відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського суду (а.с.72).

21.03.2019 позивач надав Управлінню Держпраці в Івано-Франківській області письмове пояснення № 1/0319 до припису про усунення виявлених порушень № ІФ611/1674/АВ/П від 13.03.2019 (а.с.73).

22.03.2019 відповідач прийняв рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП та рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ, згідно яких викликано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 на розгляд 04.04.2019 справи про накладення фінансових санкцій відповідно до статті 265 КЗпП України за порушення вимог законодавства про працю, встановлених при інспекційному відвідуванню 13.03.2019 (а.с.85-86).

25.03.2019 Управління Держпраці в Івано-Франківській області направило позивачу повідомлення № 05-07/15-10/2216 про виклик на розгляд справи про накладення штрафу, яке було надіслано на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вулиця Коновальця, 103/48, місто Івано-Франківськ, 76018 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.87-88). Поштове відправлення з викликом 27.04.2019 року повернулось на адресу Управління Держпраці в Івано-Франківській області з відміткою установи зв`язку «За закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.89).

04.04.2019 за результатами розгляду справи про накладення штрафу Управління Держпраці в Івано-Франківській області прийняло постанови: № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС, якою застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф в розмірі 4173,00 грн. за виявлені під час інспекційного відвідування порушення вимог частини 2 статті 65 КЗпП України (а.с.91); № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС, якою застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф в розмірі 83460,00 грн. за виявлені під час інспекційного відвідування порушення вимог частини 1 статті 106 КЗпП України (а.с.92). Вищевказані постанови від 04.04.2019 № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС набрали законної сили 04.04.2019.

22.04.2019 Івано-Франківський міський суд за результатом розгляду справи № 344/4672/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 прийняв постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративну відповідальність та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (а.с.25). Згідно відмітки Івано-Франківського міського суду постанова від 22.04.2019 в справі № 344/4672/19 набрала законної сили 03.05.2019.

Вважаючи постанови від 04.04.2019 № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами протиправною, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" .

Відповідно до статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 4 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що заходи контролю здійснюються зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

В свою чергу, процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (надалі - Порядок № 295) державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з пунктом 19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування (пункт 20 Порядку № 295).

Пунктом 21 Порядку № 295 встановлено, що якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Як встановлено судом вище, 13.03.2019 за результатами інспекційного відвідування позивача інспектором праці - головним державними інспекторами відділу з питань трудових відносин та зайнятості Управління Держпраці в Івано-Франківській області Юрочком А.С. складено акт № ІФ611/1674/АВ (а.с.61-64).

Згідно наведеного акту інспекційного відвідування від 13.03.2019 № ІФ611/1674/АВ посадовою особою відповідача встановлено такі порушення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 : пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - не ведення особових карток на найманих працівників, в порушення частини 1 статті 50 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) - тривалість робочого часу працівників позивача перевищує 40 годин на тиждень, а саме встановлено з табеля обліку використання робочого часу за лютий 2018 року в період з 11.02.2019 по 17.02.2019 року продавець ОСОБА_2 відпрацював у тиждень 56 годин, аналогічно в період з 18.02.2019 по 24.02.2019 продавець ОСОБА_3 відпрацював 56 годин на тиждень, аналогічні порушення були допущені в січні 2019 року, в порушення частини 2 статті 65 КЗпП України в фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 облік понадурочних годин не ведеться, в табелях обліку робочого часу не відображено кількість відпрацьованих працівниками надурочних годин. Так в грудні 2018 року продавці ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відпрацювали 160 год. при місячній нормі 158 годин, тобто 2 години надурочно, які не відображені в табелі обліку робочого часу за грудень 2018 року; порушення частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» у наданих для перевірки табелях обліку використання робочого часу працівників фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за грудень 2018 року не відображена кількість відпрацьованих найманими працівниками годин у святкові та неробочі дні. Так, в грудні 2018 року продавці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працювали у святковий день 25 грудня ( Різдво Христове ), однак ця робота не відображена як робота у святкові дні. Порушення частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не забезпечено бухгалтерський облік витрат, а саме: не ведеться книга нарахування заробітної плати працівникам.

Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 13.03.2019 № ІФ611/1674/АВ позивач підписав 13.03.2019 без зауважень (а.с.64).

Обставини щодо зафіксованих в акті порушень трудового законодавства підтверджуються поданим суду копіями витягу з Книги нарахування заробітної плати з 01.01.2019 року (а.с. 74-77), копіями табелів обліку робочого часу за грудень 2018 року, березень 2019 року (а.с. 78-79, 81), копією наказу № 7 від 24.12.2018 року (а.с. 80), копіями особових карток працівника: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 (а.с. 82-83), копією відомості про виплату грошей за березень 2019 року (а.с. 84).

Також суд звертає увагу на те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в позовній заяві не заперечує факту вчинення зафіксованих в акті інспекційного відвідування від 13.03.2019 № ІФ611/1674/АВ порушень вимог трудового законодавства, а лише вказує на те, що його двічі притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме порушення, а також порушено процедури накладення штрафів за порушення трудового законодавства, оскільки позивача не було повідомлено належним чином про розгляд 04.04.2019 справи про накладення штрафу, а саму справу розглянуто за відсутності представника позивача.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що обставини порушень трудового законодавства, зафіксовані в акті інспекційного відвідування від 13.03.2019 № ІФ611/1674/АВ, були предметом дослідження Івано-Франківського міського суду під час розгляду справи № 344/4672/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, Івано-Франківський міський суд в постанові від 22.04.2019 в справі № 344/4672/19 встановив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 допустив такі порушення: пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - не ведення особових карток на найманих працівників, в порушення частини 1 статті 50 КЗпП України - тривалість робочого часу працівників позивача перевищує 40 годин на тиждень, а саме встановлено з табеля обліку використання робочого часу за лютий 2018 року в період з 11.02.2019 по 17.02.2019 року продавець ОСОБА_2 відпрацював у тиждень 56 годин, аналогічно в період з 18.02.2019 по 24.02.2019 продавець ОСОБА_3 відпрацював 56 годин на тиждень, аналогічні порушення були допущені в січні 2019 року, в порушення частини 2 статті 65 КЗпП України в фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 облік понадурочних годин не ведеться, в табелях обліку робочого часу не відображено кількість відпрацьованих працівниками надурочних годин. Так в грудні 2018 року продавці ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відпрацювали 160 год. при місячній нормі 158 годин, тобто 2 години надурочно, які не відображені в табелі обліку робочого часу за грудень 2018 року; порушення частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» у наданих для перевірки табелях обліку використання робочого часу працівників фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за грудень 2018 року не відображена кількість відпрацьованих найманими працівниками годин у святкові та неробочі дні. Так, в грудні 2018 року продавці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працювали у святковий день 25 грудня ( Різдво Христове ), однак ця робота не відображена, як робота у святкові дні. Порушення частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці» - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не забезпечено бухгалтерський облік витрат, а саме: не ведеться книга нарахування заробітної плати працівникам. Вказані обставини встановлені на підставі з дослідження протоколу про адміністративне правопорушення № 611/1674/АВ/П/ПТ від 13.03.2019, копії акту інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ІФ611/1674/АВ від 13.03.2019, копій табелів обліку робочого часу, копій відомостей на виплату грошей, письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.03.2019.

Згідно з частиною 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на зміст постанови Івано-Франківського міського суду від 22.04.2019 в справі № 344/4672/19, яка набрала законної сили 03.05.2019, обставини щодо вчинення позивачем порушень вимог трудового законодавства, які зафіксовані в акті інспекційного відвідування від 13.03.2019 № ІФ611/1674/АВ, на підставі частин 4 та 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню під час розгляду цієї справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування постанов від 04.04.2019 № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС.

Що стосується доводів позивача про те, що постановами від 04.04.2019 № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС його вдруге притягнуто до того самого виду відповідальності та за те саме правопорушення, що суперечить статті 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме порушення, то суд вказує на таке.

Відповідальність за порушення законодавства про працю встановлена статтею 265 КЗпП України.

Частиною 1 статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 4 та 8 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

За змістом частин 3, 4 статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці.

Так, відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, частиною 2 статті 265 КЗпП України і частиною 1 статті 41 Кодексу про адміністративні правопорушення України передбачено відповідальність для фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу, за порушення вимог трудового законодавства.

Штраф за частиною 2 статті 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення є адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, стаття 265 КЗпП України та стаття 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення були викладені в такій редакції Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014.

Цей закон передбачав введення статтею 265 КЗпП України фінансових санкції для роботодавців - юридичних та фізичних осіб-підприємців, у вигляді штрафу у розмірі від 1 до 30 мінімальних заробітних плат за допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин, оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску та податків, порушення термінів виплати заробітної плати більш ніж за один місяць, виплати не в повному обсязі, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці та порушення інших вимог трудового законодавства.

Натомість стаття 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення мала на меті запровадити штрафи для посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин; за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю.

Тобто ключовою відмінністю цих двох статей є суб`єктний склад правопорушення. Завдяки цьому, одночасно до відповідальності може бути притягнено юридичну особу як роботодавця (за статтею 265 КЗпП України) та посадову особу цієї юридичної особи (за статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення вимог трудового законодавства.

Однак, у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі частини 2 статті 265 КЗпП України і частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення.

В даному випадку позивач вважає, що притягнення його до відповідальності за одне й те саме порушення двічі суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може двічі притягатися до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, в обох нормах йдеться про юридичну відповідальність та одне й те саме правопорушення, для застосування статті 61 Конституції України необхідно з`ясувати чи належить відповідальність, передбачена статтею 265 КЗпП України і статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення до одного виду, оскільки КЗпП України не визначає, до якого саме виду юридичної відповідальності належать заходи впливу за правопорушення, передбачені у частини 2 статті 265 КЗпП України.

Верховний Суд в постанові від 22.04.2019 в справі № 806/2143/18 дійшов висновку, що правопорушення, передбачені у частині 2 статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене у частині 3 статті 41 КЗпП України, належить до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом вище, за результатами розгляду справи про накладення штрафу Управління Держпраці в Івано-Франківській області 04.04.2019 прийняло постанови: № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС, якою застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф в розмірі 4173,00 грн. за виявлені під час інспекційного відвідування порушення вимог частини 2 статті 65 КЗпП України (а.с.91); № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС, якою застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф в розмірі 83460,00 грн. за виявлені під час інспекційного відвідування порушення вимог частини 1 статті 106 КЗпП України (а.с.92).

В свою чергу, 22.04.2019 Івано-Франківський міський суд за результатом розгляду справи № 344/4672/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 прийняв постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративну відповідальність та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (а.с.25). Згідно відмітки Івано-Франківського міського суду постанова від 22.04.2019 в справі № 344/4672/19 набрала законної сили 03.05.2019.

На підставі зазначених обставин, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваних постанов Управління Держпраці в Івано-Франківській області не порушило вимоги частини 1 статті 61 Конституції України, оскільки постанови № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС були прийняті 04.04.2019, тобто швидше ніж Івано-Франківський міський суд ухвалив рішення у справі № 344/4672/19, що мало місце 22.04.2019. В даному випадку, саме ухвалення постанови Івано-Франківського міського суду від 22.04.2019, якою визнано винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративну відповідальність, можна трактувати, як повторне притягнення до одного виду відповідальності за те саме правопорушення. ОСОБА_1 мав встановлену процесуальним законом можливість оскаржити постанову Івано-Франківського міського суду від 22.04.2019 у справі № 344/4672/19 в апеляційному порядку, однак доказів такого оскарження суду не подано.

Такий висновок суду відповідає правовим позиціям Восьмого апеляційного адміністративного суду, зазначеним в постанові від 10.09.2019 в справі № 300/584/19 та від 02.10.2019 в справі № 300/910/19, а також узгоджується з правовою позицією Верховного суду від 22.04.2019 року у справі № 806/2143/18 щодо того коли має місце притягнення особи до відповідальності за одне й те ж правопорушення, з огляду на дати прийняття компетентними органами рішень про притягнення фізичної особи до відповідальності.

Щодо доводів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про порушення відповідачем процедури накладення штрафів за порушення трудового законодавства, оскільки позивача не було повідомлено належним чином про розгляд 04.04.2019 справи про накладення штрафу, а саму справу розглянуто за відсутності представника позивача, то суд вказує на таке.

Пунктом 27 Порядку № 295, чинного на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

В свою чергу, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та та частинами другою - сьомою статті 53 Закону "Про зайнятість населення" визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд. У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів (пункти 4-5 Порядку № 509).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Як встановлено судом вище, 22.03.2019 відповідач прийняв рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП та рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ, згідно яких викликано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 на розгляд 04.04.2019 справи про накладення фінансових санкцій відповідно до статті 265 КЗпП України за порушення вимог законодавства про працю, встановлених при інспекційному відвідуванню 13.03.2019 (а.с.85-86).

25.03.2019 Управління Держпраці в Івано-Франківській області направило позивачу повідомлення № 05-07/15-10/2216 про виклик на розгляд справи про накладення штрафу на 04.04.2019 року, яке було надіслано на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.87-88). Таке повідомлення було направлено рекомендованим листом наступного дня - 26.03.2019 року, тобто з дотриманням пункту 6 Порядку № 509, тобто більш як за п`ять днів до дати розгляду. Поштове відправлення з викликом повернулось 27.04.2019 на адресу Управління Держпраці в Івано-Франківській області з відміткою установи зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання», тобто за обставин, які не залежали від відправника, та не можуть свідчити про протиправність дій відповідача (а.с. 89).

Суд звертає увагу на те, що в силу положень частини 2 статті 68 Конституції України позивач повинен бути обізнаний про правові наслідки виявлених під час інспекційного відвідування порушень вимог трудового законодавства, з огляду на встановлені частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України санкції за такі порушення. При цьому, право особи на участь в прийнятті рішення, за умови дотримання органом державної влади процедури повідомлення про дату й час розгляду справи такої особи, та обізнаності особи про виявлені контролюючим органом порушення нею трудового законодавства та передбачені законом санкції за такі порушення, на переконання суду не буде порушено, якщо такою особою не вживалося жодних заходів щодо доведення з власної ініціативи відсутності фактів таких порушень. Як встановлено судом вище, позивачем не подано відповідачу після проведеної перевірки спростувань виявлених порушень та доказів в їх підтвердження. В листі від 21.03.2019 року, адресованому відповідачу, позивач зазначив про те, що взяв до уваги всі виявлені під час перевірки помилки та просив не застосовувати до нього штрафні санкції. Також позивачем не подано таких доказів й суду під час розгляду цієї адміністративної справи. За таких обставин, вказані позивачем аргументи щодо порушення його права на участь в прийнятті рішення в зв`язку з тим, що позивач не брав участь в засіданні, в якому відповідачем прийнято оспорені рішення від 04.04.2019 року, на переконання суду не можуть бути підставою для висновку про протиправність цих рішень.

Підсумовуючи вказане, суд дійшов висновку, що оспорені позивачем рішення прийняті відповідачем з дотриманням критеріїв, встановлених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 04.04.2019 № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС належить відмовити.

Судові витрати згідно з статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відмову в позові, за відсутності доказів їх понесення відповідачем, судом не розподілялися.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 04.04.2019 № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/МГ-1ФС та № ІФ611/1674/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС.

Судові витрати не розподіляти.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління Держпраці в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код - 39784625, вулиця Незалежності, 67, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.