Справа № 493/1793/19
Суддя: Мясківська І. М.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 493/1793/19
Провадження № 2-а/493/26/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області, поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області капітану поліції Дворнікова Костянтина Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Херсонській області, поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області капітану поліції Дворнікова Костянтина Миколайовича про поновлення строку на оскарження постанови та про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 258256 від 27.09.2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 27.09.2019 року відповідачем була складена постанова серії ДП18 № 258256, згідно якої, його, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та за ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. Постанову було складено 27.09.2019 року, однак йому не було відомо про її складення. Про існування постанови він дізнався лише 08.10.2019 року, коли отримав постанову листом, і тому вважає, що строк подання позову щодо оскарження рішення (постанови) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розпочався з моменту отримання цієї постанови.

Стверджує, що відповідач, а саме поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області капітан поліції Дворніков К.М. при складенні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необґрунтованою, незаконною, та підлягає скасуванню з наступних підстав.

У постанові відповідач вказав, що позивач керував транспортним засобом з державним номерним знаком, що не дає чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м. та не пред`явив водійське посвідчення на вимогу працівника поліції, чим порушив п.п. «в» п.2.9, п.п. «а» п. 2.1. ПДР України. Він категорично не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності з таких підстав. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби лише у відповідності до переліку, який передбачений ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Відповідач відмовився назвати законну причину зупинки транспортного засобу, передбачену ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», почавши одразу вимагати надати документи, що є порушенням вищевказаної статті закону, а саме ч. 3. Позивач повідомив відповідачу, що має усі необхідні документи з собою та пред`явить їх на законну вимогу після того, як він зазначить причину зупинки транспортного засобу та почне розгляд справи про адміністративне правопорушення (у випадку якого порушень з його боку), попередньо представившись та оголосивши час, місце розгляду справи. Про жодні порушення з його боку відповідач не вказав. Крім того, позивач не відмовлявся від виконання п.2.4 ПДР України, а лише вимагав від відповідача, щоб він діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що передбачено ст. 19 Конституції України. До того ж, він пред`являв документи через скло, однак відповідач наполягав саме на передачі їх йому в руки.

Що стосується, що номерний знак його транспортного засобу не читався з 20 метрів, то це взагалі не відповідає дійсності. Зазначення цієї інформації у постанові, на його думку, є нічим іншим, як намаганням виправдати безпідставну зупинку транспортного засобу, оскільки його номерні знаки були видні навіть з 50 метрів, крім того, жодних доказів, що підтверджували би вчинення ним правопорушення, відповідач не надав.

Крім того, що факт вчинення позивачем правопорушення не доведений, та не доведена його вина, відповідач порушив і процесуальний порядок розгляду справи, а саме: йому не було роз`яснено жодних прав та обов`язків, про місце та час розгляду справи йому не повідомлялось, в результаті чого позивач був позбавлений можливості заявляти клопотання, подавати докази, користуватися юридичною допомогою адвоката.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем незаконно, з грубим порушенням норм чинного законодавства, порядку розгляду справи та норм КУпАП, і є по суті необґрунтованою та упередженою.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач - представник Управління патрульної поліції в Херсонській області в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності ч. 1 ст. 268 КАС України (а.с. 24, 27), однак заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, причина неявки суду невідома.

Відповідач - поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області капітан поліції Дворніков К.М. в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності ч. 1 ст. 268 КАС України (а.с. 24, 27), однак заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, причина неявки суду невідома.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

27 вересня 2019 року поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області капітан поліції Дворніков К.М., виніс відносно позивача ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 258256.

Суть адміністративного правопорушення, згідно постанови, полягала в тому, що 27.09.2019 року о 15:00 год., на автодорозі Херсон-Джонкой-Феодосія-Керч, позивач, керував транспортним засобом, з державним номерним знаком, що не дає чітко визначити символи номерного знаку з відставні 20 м та не пред`явив водійське посвідчення на вимогу працівника поліції, чим порушив п.п. «в» п.2.9, п.п. «а» п. 2.1. ПДР України, вчинивши адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП, внаслідок чого поліцейським, враховуючи ст. 36 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

В графі «До постанови додаються» запис відсутній. В графі про роз`яснення прав за статтею 268 КУпАП та строк оскарження зазначений запис - відмовився, аналогічний запис зазначений і в графі щодо отримання постанови правопорушником.

ОСОБА_1 постанову про адміністративне правопорушення отримав 08.10.2019 року, про що свідчать відомості зі сайту Укрпошти (а.с. 19).

Вирішуючи спірне питання, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.п. «в» п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2, ч. 4, ч. 7 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Таким чином, приймаючи постанову про порушення позивачем правил дорожнього руху, поліцейський діяв у порядку, визначеному законом.

Проте відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено доказів які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Статтею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином відповідачем не надано доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за які, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 258256 від 27.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, з підстав відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд при скасуванні рішення суб`єкта владних повноважень закриває справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись 77, 243, 246, 255, 268, 286, 271, 272, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області, поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області капітану поліції Дворнікова Костянтина Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову від 27 вересня 2019 року серії ДП18 № 258256 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн.- скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 25.11.2019 року.

СУДДЯ