Справа № 160/5288/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2019 року Справа № 160/5288/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ" до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерні Світлотехнічні Технології " до Київської міської митниці ДФС, в якому позивач просить:
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю оскаржуваних рішень внаслідок надання товариством, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, повного пакету документів, передбаченого ст.53 МК України, які містять достовірні відомості про визначення митної вартості та ґрунтуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2019р. відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.
01.08.2019р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Київська міська митниця ДФС заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає зокрема, що за результатами розгляду поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, виявлені розбіжності, а також відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
07.08.2019р. до суду найшла відповідь на відзив, згідно якої позивач виклав заперечення щодо вжиття заходів за результатами спрацювання АСАУР та відсутності повноти інформації про митну вартість і її складові. Також вказав на суперечність висновку відповідача про не подання достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF Одеса витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, принципам Incoterms-2010.
Розпорядженням «Щодо повторного автоматизованого розподілу справ» №1072 д від 25.09.2019р., у зв`язку з відрахуванням судді ОСОБА_1 зі штату суду, призначено повторний автоматичний перерозподіл справи. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019р. справу передано на розгляд судді Сидоренко Д.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019р. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у відритому судовому засіданні.
15.10.2019р. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач зазначає, зокрема, що використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально, та виявлено невідповідність (розбіжності) відомостей, які містилисяв поданих для підтвердження митної вартості документах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2019р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
В судове засідання 29.10.2019р. сторони явку свої представників не забезпечили. Про дату, місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч.9 ст.205 КАС України, суд розглянув адміністративну справу у письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.1-2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовим спором визнається спір у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Пунктом 7 ч.1 ст.4 КАС України визначено поняття суб`єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до ст.543 Митного кодексу України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.
Відповідно частини 1 статті 546 Митного кодексу України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.
Отже, Київська міська митниця ДФС у відносинах з фізичними та юридичними особами, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб`єктом владних повноважень, відтак зазначений спір є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
04.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» (Покупець) та DERNEK GROUP CO., LTD (адреса: Xiang Shan Industrial Zone, Xiang Shan Middle Road. No: 38 C Block, Dalang, Dongguan, Guangdong, China; Постачальник) було укладено договір поставки №301 (т.1 а.с. 29-32).
За умовами даного договору поставки, з урахуванням змісту додаткової угоди №1 від 07.09.2018 року (т.1 а.с. 33), якою Договір доповнено п. 4.5, а також додаткової угоди №2 від 18.09.2018 року (т.1 а.с. 34), якою викладено у новій редакції п.2.4 Договору, Покупець замовляє, а Постачальник, який є виробником товарів TM Lezard, Lux-ray, Lexman постачає товар на умовах цього договору. Назва товару, кількість і ціна зазначаються у рахунках на кожну партію товару відповідно. Кожна партія товару супроводжується наступними товаросупровідними документами: рахунок - фактура, пакувальний лист, CMR, фітосанітарний сертифікат країни - експортера. Товари торгівельних марок TM Lezard, Lux-ray, Lexman виробляються на потужностях фабрики Дунгуань Лезард Електрікал КО, ЛТД.
Пунктом 4.1 та 4.5 договору поставки сторони погодили, що поставка товару буде здійснюватися партіями, які узгоджуються з покупцем на умовах FOB-Китай (Incoterms 2010). Умови поставки можуть бути змінені за згодою сторін та вказуються у рахунках - фактурах на відповідну партію товару.
На виконання умов контракту продавцем виставлені наступні інвойси (т.1 а.с. 50-51, 80-81, 109-110, 139-140, 168-169):
ТОВ "Інженерні Світлотехнічні Технології " подано до митного оформлення наступні митні декларації, разом із товаросупровідними документами (т.1 а.с. 39-40, 67-69, 96-98, 125-127, 155-157):
- UA100030/2019/402848 від 23.05.2019р. щодо товарів за інвойсом Invoice №51/3 від 29.03.2019р. та Proforma - Invoice №51/31 від 29.03.2019р. на суму 7680,80 доларів США; із зазначенням умов поставки - CIF UA Odessa.
З матеріалів справи слідує, що за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000114/2 від 03.05.2019р. (т.1 а.с. 35-36), згідно якого митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод.
Неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості митний орган обґрунтовує наявністю розбіжностей та відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
- в інвойсі від 18.03.2019р. №51 та контракті від 04.06.2018р. №301 не зазначено умови оплати за товар;
- декларантом в графі 44 (код рядка 4104) зазначено, що компанія DERNEK GROUP CO є виробником товару, тоді як відповідно до п.2.4 контракту виробником товару є фабрика DONGGUAN LEZARD ELEKTRICAL CO.LTD;
- відповідно до п.3.8 контрактувід 04.06.2018 №301 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу від 18.03.2019р. №51 товар поставляється на умовах CIF Odessa (міжнародний торговий термін (умова) CIF «вартість, страхування та фрахту» означає, що продавець виконав свої зобов`язання по поставці, коли товар перейшов поручні судна в порту відвантаження, продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт) - до ціни товару відповідно до п.3.8 контракту не включено витрати на транспортування та страхування товарів до названого порту призначення;
- декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,
За результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000122/2 від 13.05.2019р. (т.1 а.с. 62-64), згідно якого митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод.
Неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості митний орган обґрунтовує наявністю розбіжностей та відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
- в інвойсі від 18.03.2019р. №52 та контракті від 04.06.2018р. №301 не зазначено умови оплати за товар;
- відповідно до п.3.8 контракту від 04.06.2018 №301 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу від 18.03.2019р. №51 товар поставляється на умовах CIF Odessa (міжнародний торговий термін (умова) CIF «вартість, страхування та фрахту» означає, що продавець виконав свої зобов`язання по поставці, коли товар перейшов поручні судна в порту відвантаження, продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт) - до ціни товару відповідно до п. 3.8 контракту не включено витрати на транспортування та страхування товарів до названого порту призначення;
- декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,
За результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000128/2 від 15.05.2019р. (т.1 а.с. 92-93), згідно якого митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод.
Неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості митний орган обґрунтовує наявністю розбіжностей та відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
- в інвойсі від 20.03.2019р. №51/2 та контракті від 04.06.2018р. №301 не зазначено умови оплати за товар;
- відповідно до п.3.8 контракту від 04.06.2018 №301 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу від 18.03.2019р. №51 товар поставляється на умовах CIF Odessa (міжнародний торговий термін (умова) CIF «вартість, страхування та фрахту» означає, що продавець виконав свої зобов`язання по поставці, коли товар перейшов поручні судна в порту відвантаження, продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт) - до ціни товару відповідно до п. 3.8 контракту не включено витрати на транспортування та страхування товарів до названого порту призначення;
- декларантом в графі 44 (код рядка 4104) зазначено, що компанія DERNEK GROUP CO є виробником товару, тоді як відповідно до п.2.4 контракту виробником товару є фабрика DONGGUAN LEZARD ELEKTRICAL CO.LTD;
- декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,
За результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000137/2 від 23.05.2019р. (т.1 а.с. 121-122), згідно якого митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод.
Неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості митний орган обґрунтовує наявністю розбіжностей та відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
- в інвойсі від 20.03.2019р. №51/1 та контракті від 04.06.2018р. №301 не зазначено умови оплати за товар;
- відповідно до п.3.8 контракту від 04.06.2018 №301 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу від 18.03.2019р. №51 товар поставляється на умовах CIF Odessa (міжнародний торговий термін (умова) CIF «вартість, страхування та фрахту» означає, що продавець виконав свої зобов`язання по поставці, коли товар перейшов поручні судна в порту відвантаження, продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт) - до ціни товару відповідно до п. 3.8 контракту не включено витрати на транспортування та страхування товарів до названого порту призначення;
- декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,
За результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/000138/2 від 23.05.2019р. (т.1 а.с. 151-152), згідно якого митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ резервний метод.
Неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості митний орган обґрунтовує наявністю розбіжностей та відсутністю всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
- в інвойсі від 29.03.2019р. №51/3 та контракті від 04.06.2018р. №301 не зазначено умови оплати за товар;
- відповідно до п.3.8 контракту від 04.06.2018 №301 в ціну товару включені вартість тари та упаковки, а відповідно до інвойсу від 18.03.2019р. №51 товар поставляється на умовах CIF Odessa (міжнародний торговий термін (умова) CIF «вартість, страхування та фрахту» означає, що продавець виконав свої зобов`язання по поставці, коли товар перейшов поручні судна в порту відвантаження, продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, і укласти договір страхування та сплатити страхові внески, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт) - до ціни товару відповідно до п. 3.8 контракту не включено витрати на транспортування та страхування товарів до названого порту призначення;
- декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,
Не погодившись з даними рішеннями, позивач з їх оскарженням звернувся до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.
Згідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України (надалі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини 1 статті 248 МК України оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина 1 статті 257 МК України).
Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1, 2 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 МК України).
За змістом частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).
Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. У зв`язку з чим саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Щодо тверджень відповідача про відсутність в інвойсах 51, 52, 51/2, 51/1, 51/3 та контракті від 04.06.2018р. №301 умов оплати за товар, суд зазначає про їх безпідставність з огляду на те, що в інвойсах є посилання до договір №301 від 04.06.0218р., а пунктами 3.5 та 3.6 договору поставки передбачено, що товар, який придбано покупцем згідно з договором передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного договору. Оплата товару покупцем за договором здійснюється грошовими коштами на поточний рахунок продавця.
Щодо тверджень відповідача про не включення витрати на транспортування та страхування товарів до названого порту призначення та не подання декларантом достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CIF витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товарів до названого порту призначення, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, суд зазначає наступне.
Відповідно до Інкотермс-2010 CIF ("фрахт/перевезення та страхування оплачено до (назва місця призначення)" означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які додаткові витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки у вищезазначений спосіб. За умовами CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.
Таким чином, поставка товару на умовах CIF зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.
З урахуванням вказаного поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.Відтак, додаткові витрати на транспортування товару позивачем понесено не було.
Також, наведеними умовами поставки CIF (в редакції Incoterms 2010) не врегульоване питання включення у ціну товару тари та упаковки. Тому сторони договору поставки додатково винесли ці відомості окремо у п.3.8. договору як такі, які були погоджені ними при укладенні цього Договору. При цьому, постачальник не висунув покупцю вимоги відшкодувати витрати на страхування та транспортні витрати за наведеними умовами поставки.
Щодо тверджень відповідача про зазначення декларантом в графі 44 (код рядка 4104) компанія DERNEK GROUP CO як виробника товару, тоді як відповідно до п.2.4 контракту виробником товару є фабрика DONGGUAN LEZARD ELEKTRICAL CO.LTD, суд зазначає також про їх безпідставність, оскільки за п.2.1 і 2.4 постачальник є виробником товарів, які виробляються на потужностях фабрики DONGGUAN LEZARD ELEKTRICAL CO.LTD.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд доходить висновку, що відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що подані декларантом для митного оформлення документи не надавили можливості встановити всі складові митної вартості товари, мали розбіжності або виправлення, у зв`язку з чим рішення митного органу про коригування митної вартості товару та картки відмови не можуть вважатися обґрунтованими і правомірними.
Відповідно до положень ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст.2, 5, 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA100000/2019/000114/2 від 03.05.2019 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA100000/2019/000122/2 від 13.05.2019 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA100000/2019/000128/2 від 15.05.2019 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA100000/2019/000137/2 від 23.05.2019 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA100000/2019/000138/2 від 23.05.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко