Справа № 620/2812/19
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року Чернігів Справа № 620/2812/19

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, Корюківського районного суду Чернігівської області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та стягнення суддівської винагороди, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, Корюківського районного суду Чернігівської області, Державної судової адміністрації України, в якому просить:

- визнати протиправними дії Корюківського районного суду Чернігівської області та Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області в частині не включення в суддівську винагороду доплату за перебування на адміністративній посаді в.о. голови суду за період, зазначений в довідці №5 від 18.10.2016 Корюківського районного суду, та не включення вказаної доплати в довідці №03/36-1114 03.10.2016 про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці на момент звільнення з посаді судді Корюківського районного суду;

- зобов`язати Корюківський районний суд та Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області нарахувати та виплатити недоплачені суми суддівської винагороди за період, зазначений в довідці №5 від 18.10.2016, а саме доплату за перебування на адміністративній посаді суду за вказаний період: з 15.04.2015 по 19.04.2015, з 25.04.2015 по 22.11.2015, з 28.11.2015 по 28.06.2016, з 20.08.2016 по 22.09.2016;

- стягнути з Корюківського районного суду та Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області недоплачену суддівську винагороду та щомісячне грошове утримання працюючого судді за періоди, зазначені в довідці №5 від 18.10.2016 Корюківського районного суду, а саме: доплату за перебування на адміністративній посаді суду з 15.04.2015 по 19.04.2015, з 25.04.2015 по 22.11.2015, з 28.11.2015 по 28.06.2016, з 20.08.2016 по 22.09.2016 у відсотках від посадового окладу судді суду, з проведенням індексації заробітної плати, з утриманням податків і зборів, з урахуванням виплачених сум, з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів», у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» від 03.08.2011 № 845;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України виділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Чернігівській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої заробітної плати та щомісячного грошового утримання з розрахунку доплати за перебування на адміністративній посаді суду з 15.04.2015 по 19.04.2015, з 25.04.2015 по 22.11.2015, з 28.11.2015 по 28.06.2016, з 20.08.2016 по 22.09.2016;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області надати довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці з врахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді в суді на момент звільнення з посади судді Корюківського районного суду.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що працюючи на посаді судді Корюківського районного суду Чернігівської області у спірний період виконував обов`язки голови суду, проте щомісячна доплата за перебування на адміністративній посаді в розмірі 10% не виплачувалась, що на думку позивача є протиправним.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Відповідачі - Корюківський районний суд Чернігівської області та Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області у встановлений судом строк надали відзив на позов, в яких із позовними вимогами не погодились, зазначивши, що законом не передбачена доплата судді, який на час відсутності голови суду виконує його обов`язки, оскільки на адміністративну посаду заступника голови суду або голови суду позивач зборами суддів не обирався.

Відповідачем - Державною судовою адміністрацією України відзив на позовну заяву не подано.

30.10.2019 від позивача надійшла відповідь на відзиви, в якій останній підтримав позицію, викладену в позовній заяві та додатково зазначив, що робота голови суду чи виконуючого обов`язки голови суду з виконанням адміністративних функцій голови суду незалежно від обрання зборами суддів, є не менш відповідальною та важливою, ніж робота по здійсненню правосуддя суддею суду, оскільки від цього повністю залежить робота всього суду, суддів та судової системи України в цілому і тому повинна бути оплачена державою.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Указом Президента України від 04.08.2003 № 802/2003 ОСОБА_1 призначений на посаду судді Семенівського районного суду Чернігівської області строком на п`ять років.

Відповідно до Указу Президента України від 17.01.2006 № 09/2006 позивач переведений на посаду судді Корюківського районного суду Чернігівської області.

Постановою Верховної Ради України від 04.06.2009 № 1455-VI позивача обрано на посаду судді Корюківського районного суду Чернігівської області безстроково.

Працюючи на посаді судді Корюківського районного суду Чернігівської області, з 15.04.2014 відповідно до рішення зборів суддів Корюківського районного суду від 15.04.2014 №4 на підставі наказу від 15.04.2014 № 12-ос, позивач призначений на посаду заступника голови цього ж суду строком на 1 рік, що підтверджується трудовою книжкою.

30.03.2015 року на підставі наказу №12-ос від 02.04.2015 року припинено повноваження позивача як заступника голови Корюківського районного суду.

Працюючи на посаді судді Корюківського районного суду Чернігівської області на підставі наказу від 15.04.2015 №14-ос позивач виконував обов`язки голови Корюківського районного суду протягом наступних періодів : з 15 квітня по 19 квітня 2015 року, з 25 квітня по 22 листопада 2015 року, з 28 листопада 2015 року по 28 червня 2016 року, з 20 серпня по 22 вересня 2016 року, що підтверджується довідкою Корюківського районного суду Чернігівської області від 18.10.2016 № 5.

Згідно наказу від 15.04.2015 № 14-ос здійснення повноважень голови Корюківського районного суду Чернігівської області з 15.04.2015 покладено на позивача, як такого який має більший стаж роботи на посаді судді.

Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 № 1600-V-III позивача звільнено з посади судді Корюківського районного суду Чернігівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку та наказом від 23.09.2016 № 30-ос припинено повноваження судді та виконання обов`язків голови Корюківського районного суду Чернігівської області, а наказом в.о. голови Корюківського районного суду Чернігівської області від 30.09.2016 № 35-ос позивача відраховано зі штату.

Виконуючи обов`язки голови суду, щомісячна доплата за перебування на адміністративній посаді не виплачувалась, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (чинний на час спірних правовідносин) встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти:

1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб;

2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб;

3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Суддям, які обіймають посади заступника голови суду, секретаря судової палати, секретаря Пленуму Верховного Суду, секретаря Великої Палати Верховного Суду, виплачується щомісячна доплата в розмірі 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, голові суду - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук із відповідної спеціальності в розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "Цілком таємно", - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «Таємно», - 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Пунктом 22 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402 передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 1 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до пункту 23 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402 до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Статтею 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453 визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Посадові оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом:

1) судді апеляційного суду - 1,1;

2) судді вищого спеціалізованого суду - 1,2;

3) судді Верховного Суду України, судді Конституційного Суду України - 1,3.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Суддям Конституційного Суду України, які вперше призначені на посаду судді, виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 5,5 відсотка за кожен рік роботи.

Суддям, які обіймають посади заступника голови суду, секретаря судової палати, секретаря пленуму вищого спеціалізованого суду, секретаря Пленуму Верховного Суду України, виплачується щомісячна доплата у розмірі 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, голові суду - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук з відповідної спеціальності у розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Суддям виплачується щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «Цілком таємно», - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «Таємно», - 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Обсяги видатків на забезпечення виплати суддівської винагороди здійснюються за окремим кодом економічної класифікації видатків.

Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402 голова місцевого суду, його заступник, голова апеляційного суду, його заступники, голова вищого спеціалізованого суду, його заступники обираються на посади зборами суддів відповідного суду з числа суддів цього суду.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402 передбачено, що у разі відсутності голови місцевого суду його адміністративні повноваження здійснює один із заступників голови суду за визначенням голови суду, за відсутності такого визначення - заступник голови суду, який має більший стаж роботи на посаді судді, а в разі відсутності заступника голови суду - суддя цього суду, який має більший стаж роботи на посаді судді.

Аналізом наведених норм встановлено, що судді, який обраний на посаду голови суду та обіймає посаду голови суду, виплачується щомісячна доплата у розмірі 10 % посадового окладу судді відповідного суду.

Однак, нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не встановлено такої складової суддівської винагороди як доплата за здійснення повноважень голови місцевого суду за відсутності голови місцевого суду та не передбачено права на отримання доплати за здійснення повноважень голови місцевого суду за відсутності голови.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд в постанові від 22.03.2018 у справі № 816/1552/17.

Позивач у період з 15.04.2015 по 19.04.2015, з 25.04.2015 по 22.11.2015, з 28.11.2015 по 28.06.2016, з 20.08.2016 по 22.09.2016 не обіймав посаду голови Корюківського районного суду Чернігівської області, натомість здійснював повноваження голови Корюківського районного суду Чернігівської області у зв`язку з відсутністю голови цього суду.

Таким чином, відсутні правові підстави для призначення ОСОБА_1 доплати за виконання обов`язків голови суду у розмірі 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду за період роботи: з 15.04.2015 по 19.04.2015, з 25.04.2015 по 22.11.2015, з 28.11.2015 по 28.06.2016, з 20.08.2016 по 22.09.2016 та для нарахування та виплатити такої доплати.

З огляду на відсутність у даному випадку порушеного права, у суду відсутні підстави для захисту такого права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, суд вважає, що відповідачами доведено правомірність своїх дій.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, Корюківського районного суду Чернігівської області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та стягнення суддівської винагороди, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 листопада 2019 року.

Суддя О.Є. Ткаченко