Справа № 160/9116/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Справа № 160/9116/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фермерського господарства «ДАРІЯ-К» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині, -
19.09.2019 року Фермерське господарство «ДАРІЯ-К» (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
23.09.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 22.10.2019 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 2).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Згідно висновків акту, перевіркою було встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за січень 2018 року, січень 2019 року на загальну суму податку на додану вартість 572 333,56 грн.
Не погодившись із висновками акту перевірки в частині нарахування суми 114 466,70 грн. позивач подав заперечення на акт перевірки листом №11 від 30.05.2019 року.
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням в частині нарахування 40% штрафу в сумі 114 466,70 грн. позивач 20.06.2019 року подав скаргу №22 до ДФС України з вимогою про його скасування в частині.
Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги №40480/6/99-99-11-06-01-25 від 22.08.2019 року оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення № від 14.06.2019 року в частині нарахування штрафу в сумі 114 466,70 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Контролюючі органи згідно п.75.1 ст.75 ПК України мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною відповідно до п.75.1.1. п. 75.1 ст. 75 ПК України вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Законом України № 1797-VIII від 21.12.2016 підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 доповнено абзацом другим, відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами (пункт 14.1.60 ст.14 ПК України).

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно із вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом окремих абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 23.07.2018 року між ФГ «ДАРІЙ-К» та ТОВ «Перший кооперативний елеватор» укладено договір поставки №9т/18 на постачання сільськогосподарської продукції.

Відповідно до підписаних сторонами додатків №14 від 30.01.19 року та №15 від 30.01.19 року до договору поставки №9т/18 від 23.07.2018 року, позивач зобов`язався здійснити поставку соняшнику врожаю 2018 року загальною кількістю 170 т на загальну суму 1 717 000,68 грн, у т.ч. ПДВ - 286 166,78 грн.

ФГ «ДАРІЙ-К» складений рахунок-фактура №2 від 30.01.19 року на суму 1 717 000,68 грн., та отримана оплата від ТОВ «Перший кооперативний елеватор», що підтверджується платіжним дорученням №2782 від 30.01.19 року.

Судом встановлено, що 14.02.2019 року ФГ «ДАРІЙ-К» зареєструвало в ЄРПН податкову накладну №2 від 30.01.2018 року на суму ПДВ 286 166,78 грн.

При цьому, при складенні вказаної податкової накладної помилково зазначено 2018 рік замість 2019 року.

Оскільки помилкова податкова накладна від 30.01.2018 року була вже зареєстрована в ЄРПН за № від 14.02.2019 року, ФГ «ДАРІЙ-К» в той же день складено до неї розрахунок коригування №3 від 14.02.2019 року, реєстраційний номер від 19.02.2019 року, яким помилка по реєстрації податкової накладної з невірною датою (30.01.2018 року) була виправлена.

В подальшому, правильну податкову накладну №2 від 30.01.2019 року на суму податку на додану вартість у розмірі 286 166,78 грн. було зареєстровано в ЄРПН 19.02.2019 року за реєстраційним номером .

При цьому, складений «інформаційний» розрахунок коригування №1 в 02.04.2019 року, реєстраційний номер з типом причини 20, яким вилучено помилкову податкову накладну №2 від 30.01.2018 року.

Відповідно до п. 24 Порядку заповнення податкової накладної, затверджено наказом Мінфіну України № 1307 від 31.12.2015 року, у разі складання розрахунку коригування з типом причини 20 до податкової накладної, зайво складеної на операції за якою в Єдиному реєстрі податкових накладних вже зареєстрована податкова накладна до якої раніше було складено розрахунок коригування, такий розрахунок коригування підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем) з урахуванням таких особливостей:

- в інформаційному полі «Інформаційні дані щодо складеної та зареєстрованої Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної» розрахунку коригування зазначаються дані щодо податкової накладної, правильно складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- в інформаційному полі «Інформаційні дані щодо складеного та зареєстрованого Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової наклади зайво складеної на операцію, за якою в Єдиному реєстрі податкових накладних вже зареєстрована податкова накладна» такого розрахунку коригування зазначаються дані щодо складеного та зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної, зайво складеної на операцію, за якою в Єдиному реєстрі податкових накладних вже зареєстрована податкова накладна. Позивачем відповідному полі розрахунку коригування №1 від 02.04.2019 р. зазначені дані розрахуй коригування №3 від 14.02.2019 р., яким виправлена помилка по реєстрації невірі податкової накладної з помилковою датою.

З викладеного вбачається, що позивач у порядку, визначеному законодавством, не тільки виправ помилку по реєстрації зайвої податкової накладної, але і проінформував податковий орган про характер помилки (зайва податкова накладна) та дії по її виправленню шлях реєстрації «інформаційного» розрахунку коригування №1 від 02.04.2019 року.

Крім того, судом встановлено, що за даними бухгалтерського обліку 30.01.2018 року ФГ «ДАРІЙ-К» не проводило господарських операцій з реалізації соняшника врожаю 2018 року в кількості 170 тон, відсутні відповідні первинні документи, а саме: видаткові накладні, ТТН, акти приймання-передачі продукції, складські квитанції. Кошти за нездійснену операції не надходили на банківські рахунки господарства.

Податкові накладні №2 від 30.01.2018 року та №2 від 30.01.2019 року є ідентичними з аналогічними показниками щодо номенклатури, кількості, вартості товару на загальну суму постачання, у тому числі податок на додану вартість 286 166,78 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкова накладна №2 від 30.01.2018 року складена помилково внаслідок технічної помилки.

Враховуючи помилкове складання податкової накладної, таке складання не тягне за собою жодних наслідків, які передбачені пунктом 120-1.1 Податкового кодексу України, тобто відсутні підстави для застосування до позивача штрафу на суму 114 466,70грн за затримку реєстрації податкової накладної № 2 від 30.01.2018 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №813/4556/16 (адміністративне провадження №К/9901/42153/18), від 28.03.2019 у справі №809/1420/17 (адміністративне провадження №К/9901/41111/18), висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України.

Крім того, Державною фіскальною службою України 04.05.2018 року надана індивідуальна податкова консультація №2004/6/99-99-07-05-06-15/ІПК з питань реєстрації в ЄРПН помилково складеної податкової накладної, відповідно до якої у випадку порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН помилкових (зайвих) податкових накладних відповідальність, передбачена статтею 120-1 Податкового кодексу України, не настає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що контролюючий орган протиправно нарахував штраф в розмірі 40 % за затримку реєстрації податкової накладної від 61 до 365 календарних днів в сумі 114 466,71 грн., у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення № від 14.06.2019 року в цій частині є не обґрунтованим та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2 146,30 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 665 від 09.09.2019 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2 146,30 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фермерського господарства «ДАРІЯ-К» (52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, смт. Васильківка, вул. Колота, буд. 38-А, ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17А, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 14.06.2019 року в частині нарахування штрафу в сумі 114 466,71 грн., в іншій частині залишити без змін.

Стягнути на користь Фермерського господарства «ДАРІЯ-К» (52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, смт. Васильківка, вул. Колота, буд. 38-А, ) з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17А, ) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2 146,30 грн. (дві тисячі сто сорок шість гривень тридцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець