Справа № 640/22168/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 листопада 2019 року м. Київ №640/22168/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

ОСОБА_1
досудді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Наталії Сергіївни
провизнання бездіяльності протиправною,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Наталії Сергіївни про визнання протиправною бездіяльності судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Наталії Сергіївни, яка виражається в недотриманні встановленого законом 5-ти денного строку та не призначення до судового розгляду клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову від 10.06.2019 по справі №369/11811/17.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 2, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є об`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.1 ч. 1, ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Пунктом 4.2 рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 №6-рп/2001 (справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п`ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Отже, судді під час розгляду ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, оскільки не здійснюють владні управлінські функції, а тому не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №6 у розумінні положень частини першої статті 2, пункту 1, пункту 7, пункту 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка фактично не погоджується з бездіяльністю судді Пінкевич Н.С. щодо розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову в межах цивільної справи №369/11811/17, вважає дії судді щодо не розгляду клопотання у встановлені законодавством строки протиправними, таким, що порушують її права та інтереси.

Суд звертає увагу позивачки на те, що в межах спірних правовідносин відповідач виконувала повноваження судді, пов`язані зі здійсненням правосуддя у справі та не здійснювала владних управлінських функцій відносно позивачки.

Окрім того, в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. "Про незалежність судової влади" роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.03.2011 р. №2-рп/2011 зазначив, що давати оцінку процесуальним діям суддів щодо розгляду конкретної судової справи може лише апеляційна і касаційна інстанції при перегляді судових рішень.

Отже, вирішення питання про наявність чи відсутність ознак протиправності в діях та рішеннях судді при здійсненні ним правосуддя в іншій справі має вирішуватись шляхом оскарження такого рішення до суду вищої інстанції в порядку, визначеному процесуальним законодавством.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки оскаржувані дії/бездіяльність судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Наталії Сергіївни не пов`язані зі здійсненням владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства;

Керуючись ст.ст. 170, 171, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Наталії Сергіївни про визнання бездіяльності протиправною.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із позовними матеріалами, повернути позивачу супровідним листом шляхом їх направлення рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 цього ж Кодексу.

Суддя Вєкуа Н.Г.