Справа № 280/2330/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 280/2330/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року (суддя Семененко М.О., повний текст складено 01.07.2019р.) по справі №280/2330/19 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії за віком у відповідності до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя перерахувати пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2016-2018 роки), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, починаючи з 22.03.2019 року.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що з 20.12.2007 вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію як мати дитини інваліда у відповідності до ст.17 Закону України Про пенсійне забезпечення. Після призначення пенсії вона продовжувала працювати та з 19.12.2018 набула право на призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з чим звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у відповідності до наведеного Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Однак, при розрахунку пенсії відповідачем неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки. Посилаючись на положення ч.2 ст.40 Закону №1058-IV, ОСОБА_1 вказує, що перерахунок її пенсії здійснено неправомірно, оскільки вона не зверталася до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії в межах одного закону, а вперше просила призначити їй пенсію за іншим законом. Звертає увагу, що

їй було призначено пенсію як матері інваліда у відповідності до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави призначення пенсії та порядок її виплати, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV звернулася вперше.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду фактично мотивовано встановленими обставинами справи які свідчать про те, що позивачу в 2007 році була призначена дострокова пенсія за віком як матері інваліда з дитинства за нормами Закону №1058-IV, у зв`язку з чим у відповідача відсутні правові підстави для застосування в спірному випадку положень ч.2 ст.40 Закону №1058-IV, які стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії за цим Законом.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами, які зазначені у позові. Заявник апеляційної скарги наполягає на тому, що їй було призначено пенсію як матері інваліда з дитинства відповідно до ст.17 Закону України Про пенсійне забезпечення, котрий передбачає інші підстави призначення пенсії та порядок її виплати, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, вона звернулася вперше. Вказує на те, що станом на час призначення їй пенсії в 2007 році такий вид пенсії як дострокова пенсія за віком Законом №1058-IV не була передбачена, а даний вид пенсії був передбачений лише Законом №1788-XII.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з 20.12.2007 у зв`язку із призначенням їй пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, що підтверджується протоколом №504550 від 04.02.2008 року (а.с.10) та копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.6).

22.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок невірно розрахованої пенсії за віком, в якій просила призначити їй пенсію відповідно до ст.26 Закону №1058 з урахуванням ч.2 ст.40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (а.с.14).

Листом №164 Х-1 від 05.04.2019 року відповідач повідомив позивача, що йому починаючи з 20.12.2007 вже було призначено пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку довічно відповідно до Закону №1058 та неодноразово перераховано пенсію за нормами цього Закону. Також зазначено, що чинним законодавством не передбачено переведення на один і той самий вид пенсії (а.с.9).

Не погодившись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії за віком у відповідності до ч.2 ст.40 Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016-2018 роки, позивач звернувся із позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України Про пенсійне забезпечення за цим законом призначаються наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакцій чинній на час призначення позивачу пенсії) жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

З 01.01.2004р. набрав чинності Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено вище, пенсія позивачу призначена 20.12.2007 року, тобто під час дії Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, і Законом України Про пенсійне забезпечення і Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено такий вид пенсійних виплат як пенсія за віком.

Пунктом 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакцій чинній на час призначення позивачу пенсії) передбачено, що тимчасово, до прийняття відповідного закону, жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно абзацу другого пункту 16 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (в редакцій чинній на час призначення позивачу пенсії) положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Отже, на час призначення позивачу пенсії 20.12.2007, діючим законом було визначено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають застосуванню під час визначення права особи на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

В даному ж випадку, як встановлено вище, позивачу призначена дострокова пенсія за віком як матері інваліда з дитинства, яка не є ані пенсією за віком на пільгових умовах, ані пенсією за вислугу років.

Зважаючи на наведене, твердження позивача про те, що йому призначено пенсію на підставі Закону №1788-XII, а не за Закону №1058, є безпідставними, оскільки такі доводи суперечать положенням абз. 2 п.16 Прикінцевих положень Закону №1058.

Таким чином, оскільки положення ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на які посилається позивач, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії за цим Законом, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку відмовивши в задоволенні позовних вимог, так як позивачу раніш вже була призначена пенсія за віком за нормами цього Закону.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року по справі №280/2330/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 21.11.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк