Справа № 199/6268/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/6268/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 листопада 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кошіна Івана Івановича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати постанову НК №378257 про накладення адміністративного стягнення, винесену 09.07.2019 року інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кошіним І.І. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 09.07.2019 року він керував транспортним засобом Man TGX (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки TAD Classic (номерний знак НОМЕР_2 ) та о 14:10 год. на автомобільній дорозі Н-11, 117 км був зупинений інспектором Кашіним І.І., який виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК №378257. Відповідно до постанови він визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ст. 132-1 КУАП та зазначено, що він керуючи транспортним засобом, перевозив вантаж, фактична ширина якого склала 3 м 70 см без відповідного дозволу, узгодженого з органами Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР та накладено штраф 510 грн. Позивач вважає, що оскаржувана ним постанова є незаконною, оскільки він правопорушення не вчиняв, відповідачами не надано жодних доказів дотримання процедури габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складанням відповідного документу. Він здійснював перевезення вантажу габарити якого не перевищували нормативно встановлених 2,6 м (ширина) та 4 м (висота). Працівник поліції проводив заміри габаритів вантажу, пристроєм сумнівного походження «рулеткою», на який не було пред`явлено свідоцтво виданого уповноваженим лозаном виконавчої влади у сфері метрології. Також, в постанові не вказані фактичні габарити транспортного засобу з вантажем. Габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти та за допомогою спеціального, сертифікованого вимірювального обладнання. Працівник поліції не застосував передбачені чинним законодавством правил проведення габаритно-вагового вимірювання, що підтверджує відсутність належних та допустимих доказів порушення ним чинного законодавства. Фактична зупинка була здійснена на а/д Н-11, 117 км, о 14-10 год. за відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції, до того ж, вимірювання, з використанням відповідного обладнання взагалі не відбулось, що є грубим порушенням Порядку №879. Також для проведення вимірювання необхідно застосовувати лише сертифіковані прилади, які мають проходити повірку кожні 1,5 роки. Перевірка габаритних розмірів працівниками поліції не виконувалась. На підставі вищевикладеного вважає, дії працівника поліції незаконними та такими, що порушує п.1 ст. 247, у зв`язку із чим постанова підлягає скасуванню.

06.09.2019 року на адресу суду з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа, яка згідно з протоколу автоматизованого розподілу передана судді Гриню Н.Г.

Ухвалою суду від 10.09.2019 року справу прийнято до провадження призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.25).

Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, у позовній заяві просить провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, однак надав відзив на позов. В обґрунтування заперечень зазначено, що позовні вимоги не визнають, з підстав зазначених у відзиві Відповідача 2. Відповідач при винесенні постанови керувався Правилами дорожнього руху України, КУпАП, в постанові чітко описане порушення, яке було скоєне та зазначена особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм законодавства. Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідач 2 інспектор Кошін І.І. надав письмовий відзив та в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 09.07.2019 року під час здійснення патрулювання близько 14-10 год. близько 14-10 год. на трасі Н11 на 117 км Софіївського району Дніпропетровської області був помічений транспортний засіб Man TGX 26.440 з номерним знаком НОМЕР_1 , який є великогабаритним транспортним засобом фактична ширина якого складає 3,70 м при дозвільній 2,6 м без узгодження з органами Національної поліції поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР України, зафіксоване на бодікамеру АЕ 001285.

Водій ОСОБА_1 перевозив великогабаритний вантаж не маючи дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи. Після зупинки транспортного з дотримання ПДР, інспектор підійшов до транспортного засобу, представився водієві відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомив причину зупинки. Встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_1 виконавши вимоги ст.278 КУпАП та роз`яснивши водієві його процесуальні права, він перейшов до розгляду справи по суті. З`ясувавши фактичні обставини справи, він прийшов до висновку про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, виніс постанову серії НК №378257, наклавши на водія штраф в сумі 510 грн. Доводи позивача щодо не допущення ним порушення вимог ПДР є хибним, оскільки з відеозапису з нагрудного відереєстратору чітко вбачається, що позивач здійснює рух по трасі Н11 та не надав дозволу з Національної поліції відділу безпеки дорожнього руху на рух за маршрутом. Крім того, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань покладено на органи Укртансбезпеки, які керуються Порядком №879. Водночас вищевказаний порядок має на меті контроль органами Укратрансбезпеки щодо справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортним и засобами, зокрема тих, що перевищують встановлені габарити. Проте, відповідачем були здійснені заходи щодо додержання правил ПДР України, а саме щодо наявності відповідного дозволу Національної поліції, а отже останній не був зобов`язаний керуватися Порядком №879. Таким чином, позивач намагається ввести в оману суд, уникнувши тим самим адміністративної відповідальності за порушенням ним вимог законодавства. Жодних переконливих доказів своєї невинуватості позивачем не надано.

Відповідь на відзив у встановлений судом строк позивач не подав, заяв про надання додаткового строку не подавав. Заяв про відкладення розгляд справи не надходило.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходило.

З огляду на скорочені строки розгляду справи та з метою недопущення зловживання учасниками справи їх процесуальними правами, суд вважає за можливе справу розглянути в письмовому провадженні. В порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

09.07.2019 року інспектором Полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Кошін І.І. винесено постанову серії НК №378257 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП із накладенням штрафу 510 грн. (а.с.15). Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 09.07.2019 року о 14:10 год. водій ОСОБА_1 на трасі Н11 на 117 км Софіївського району Дніпропетровської області керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.440, номерний знак НОМЕР_1 перевозив вантаж фактична ширина якого складає 3 м 70 см при дозвільній 2,6 м без угодження з органми. Своїми діями водій порушив п.22.5 ПДР України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглянута безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення існпектором як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R, тому суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Разом з тим, перевіряючи правомірність винесення оскаржуваної постанови суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., далі - ПДР) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п.4 Правил Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевищив нормативно встановлені параметри (габарити), без погодження з органами Національної поліції України.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вважаючи неправомірною постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що порушень щодо габаритів вантажу не було, в підтвердженян ого надав копію товарно-транспортної накладної №09/07-1 від 09.07.2019 року, яка не може вважатись допустимим та алежним доказом. При цьому, такі доводи позивача суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами з його боку, в той час як правомірність своїх дій та дійсність факту допущеного ОСОБА_1 порушення п.22.5 ПДР України, а саме те, що останній перевозив вантаж, який інспектор ПП Кошін І.І. довів.

З оглянутого відеозапису вбачається, що працівник патрульної поліції здійснював заміри транспортного засобу MAN TGX номерний знак НОМЕР_1 з причепом TAP Classic номерний знак НОМЕР_2 , та встановив, що ширина транспортного засобу склала 3,7 метрів та у позивача не має відповідного дозволу Національної поліції України, чим порушено вимоги п.п.22.5 ПДР України.

Щодо посилань позивача про те, що відповідач здійснював габаритно-ваговий контроль не в місці спеціально обладнаному для здійснення габаритно-вагового контролю та не мав вимірювального обладнання, яке проходить атестацію, з подальшим пломбуванням та видачею відповідного свідоцтва уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології тобто, порушив спеціальний порядок здійснення габаритно-вагового контролю, суд виходить з наступного.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі Порядок №879).

Відповідно до п.6 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Суд зазначає, що проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань покладено на органи Укртрансбезпеки, які керуються вищевказаним порядком.

Водночас, вищевказаний порядок має на меті контроль органами Укртрансбезпеки щодо справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, зокрема, тих що перевищують встановлені габарити.

Проте, відповідачем інспектором Кошіним І.І. було здійсненні заходи щодо додержання правил ПДР України, а саме щодо наявності відповідного дозволу Національної поліції, а отже останній не був зобов`язаний керуватися Порядком №879.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором ПП Дорошенко С.В. зафіксовано у встановленому законом порядку, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, аналізом відеозапису, на яких чітко зафіксовано, що водій ОСОБА_1 перевозив великогабаритний вантаж, заміри якого були проведені та не надав дозволу органу Національної поліцїі України. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про беззаперечність доведення факту допущення водієм ОСОБА_1 порушення п.22.5 ПДР України.

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими ним доказами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова серії НК №378257 від 09.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП є законною, обґрунтованою та винесена по факту встановленого правопорушення, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень - без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державнимбюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кошіна Івана Івановича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 26.11.2019 року.

Суддя Гринь Н.Г.