Справа № 520/1399/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 р.м. ОдесаСправа № 520/1399/19

Головуючий в І інстанції: Бескровний Я.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 02.09.2019 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю: секретаря Колеснікова-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - Григоровича Миколи Романовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - Григоровича Миколи Романовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просив визнати незаконною та скасувати постанову від 12.01.2019 року серії ЕАВ № 853695 про накладення адміністративного стягнення, винесену відповідачем відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.01.2019 року інспектором управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Григоровичем М.Р. винесено постанову серії ЕАВ № 853695, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно вказаної постанови, 12.01.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Nissan X-Trail, р/н НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відносно напрямку руху при повороті ліворуч на проспект Добровольського, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до відеозапису правопорушення, що знаходиться на компакт-диску, наданого Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, позивачем 12.01.2019 року скоєно правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, позивач 12.01.2019 року о 10 год. 32 хв., керуючи автомобілем марки Nissan X-Trail, не подав сигналу повороту ліворуч світловим покажчиком при повороті ліворуч на проспект Добровольського у м. Одеса, чим порушив п. 9.2 ПДР, рішення суб`єкта владних повноважень ухвалено в межах повноважень.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а відповідач при прийнятті постанови серії ЕАВ №853695 від 12 січня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв відповідно до норм чинного законодавства та в межах повноважень встановлених Законом, з огляду на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 9.2 р. 9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП України передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як встановлено відповідачем та підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, 12.01.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Nissan X-Trail, р/н НОМЕР_2 , рухаючись в місті Одеса по Миколаївській дорозі, в межах вулиці Похила, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відносно напрямку при повороті ліворуч на проспект Добровольського, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем цілком правомірно прийнято оскаржувану постанову та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача по справі, які викладені ним за змістом апеляційної скарги, спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Не спростовують висновку суду першої інстанції щодо правомірності постанови та не є підставою для скасування такого рішення доводи апелянта стосовно невірно встановлених судом першої інстанції обставин щодо зазначення того, що позивач, керуючи автомобілем Ніссан на вул. Похила (Наклонна) м. Одеси, не подав сигналу повороту світловим покажчиком, при повороті ліворуч на проспект Добровольського, оскільки, як зазначає апелянт, він не рухався по вул. Похила (Наклонна), а рухався з Миколаївської дороги.

Колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис, що наданий відповідачем, та з цього запису вбачається, що транспортний засіб Nissan X-Trail, р/н НОМЕР_2 , рухався в місті Одеса по Миколаївській дорозі, в межах вул. Похила, тому доводи апелянта стосовно невірного встановлення судом першої інстанції обставин справи не є обґрунтованими.

Також, досліджуючи матеріали справи, колегією суддів встановлено, що апелянтом в позовній заяві, однією з підстав для скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, зазначено, що на Миколаївській дорозі встановлено знак «Напрямок руху по смугах», згідно якого рухатися з третьої смуги можливо тільки на проспект Добровольського, а тому в даному випадку водій не повинен показувати світловим покажчиком сигнал повороту.

Відповідно до п. 5.16 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) знак «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Колегія суддів не погоджується з доводом апелянта про, що за напрямком руху з третьої смуги вулиці Миколаївська дорога можливо рухатися тільки на проспект Добровольського, оскільки знак «Напрямки руху по смугах» використовується для позначення кількості смуг і дозволених напрямків руху кожною з них на перехресті, і не звільняє учасника дорожнього руху від зобов`язання подати сигнал світловим покажчиком повороту при зміні напрямку руху, в даному випадку повороту ліворуч на проспект Добровольського, оскільки дії водія при повороті прямо передбачені п. 9.2 р. 9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Колегія суддів звертає увагу, що на даній ділянці автодорога не обладнана дорожнім знаком та/або дорожньою розміткою, які б вказували на те, що з крайньої лівої смуги рух транспорту можливий тільки ліворуч, тобто в напрямку проспекту Добровольського, що, у свою чергу, зобов`язує водіїв транспортних засобів подавати сигнал світловим покажчиком повороту при зміні напрямку руху в бік проспекту Добровольського, враховуючи, в тому числі, таку обставину, що головна дорога прямує з вулиці Миколаївська дорога у напрямку вулиці Південна дорога.

Окрім цього, в позовній заяві апелянт не заперечує, що не вмикав світловий покажчик повороту при русі з третьої смуги Миколаївської дороги на проспект Добровольського, а навпаки, позивач підтверджує вказані обставини.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.11.2019р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька