Справа № 727/7477/15
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

22 листопада 2019 р. м. Чернівці Справа № 727/7477/15

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради, Чернівецького міського голови, про скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

Після перегляду Верховним Судом адміністративної справи №727/7477/15-а (провадження №2-а/727/235/19) за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради, Чернівецького міського голови 10.10.2019 року - ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці справу передано за підсудністю для подальшого розгляду до Чернівецького окружного адміністративного суду.

29.10.2019 року вказана адміністративна справи надійшла до Чернівецького окружного адміністративного суду.

1. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Звертаючись до суду, позивачі просили скасувати розпорядження Чернівецького міського голови від 08.09.2015 року № 391 р «Про зупинення дії рішення міської ради 6 скликання від 03.09.2015 року № 1724 «Про розгляд звернень підприємців щодо надання земельних ділянок для встановлення земельних сервітутів». В обґрунтуваннях позовних вимог зазначалось про те, що зупиняючи рішення ради про встановлення позивачам земельних сервітутів, міський голова помилково послався на порушення процедури, а саме не проведення земельних торгів. Вважають, що до процедури надання дозволу на встановлення земельного сервітуту не застосовуються вимоги закону щодо продажу земельних ділянок на земельних торгах.

2. Відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що у випадку реалізації оспорюваного розпорядження Чернівецького міського голови, право земельного сервітуту по суті буде підмінено на право оренди земельної ділянки.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ

1. 31.10.2019 року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 10:00 год. 22 листопада 2019 р.

ІІІ. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивачі в призначене судове засіданні без поважних причин не з`явились, причини неявки суду не повідомили, будучи належним чином повідомлені про час, місце і дату розгляду справи.

2. Представник відповідача (Чернівецької міської ради) подав до суду клопотання про закриття провадження в справі, оскільки вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Також подав до суду заяву, про розгляд справи в порядку письмового провадження.

3. Відповідно до частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи статті 194, 205 КАС України, а також подання заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

ІV. СУДОМ ВСТАНОВЛЕННІ ТАКІ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ЇМ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Згідно Витягу з рішення Чернівецької міської ради від 26 грудня 2013 року № 1090 "Про надання підприємцям дозволу на складання проекту відведення по зміні цільового призначення земельної ділянки та встановлення розміру пайової участі в розвитку інфраструктури міста", надано дозвіл підприємцю ОСОБА_1 на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0030 га. на умовах договору встановлення земельного сервітуту терміном на п`ять років для розміщення тимчасової споруди (павільйону). (а.с.14)

2. Відповідно до Витягу з рішення 49 сесії 6 скликання Чернівецької міської ради від 28 квітня 2014 року № 1196 "Про надання Чернівецькій міській раді дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок та визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень міської ради", надано дозвіл Чернівецькій міській раді на складання проекту відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0030 га, у комунальну власність для обслуговування будівель торгівлі (розміщення торговельного павільйону №1), уповноважено підприємця ОСОБА_2 виготовити землевпорядну документацію на земельну ділянку. (а.с.15)

3. Згідно Витягу з рішення 51 сесії 6 скликання Чернівецької міської ради від 27 червня 2014 року № 1280 "Про надання департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради дозволів на складання проектів землеустрою для формування земельних ділянок комунальної власності Чернівецької міської ради та відмову у наданні дозволу на складання проекту, для формування земельної ділянки комунальної власності Чернівецької міської ради", надано дозвіл Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради на складання проекту землеустрою земельної ділянки на проспекті АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0030 га., для обслуговування будівель торгівлі (розміщення тимчасової споруди). Уповноважено підприємця ОСОБА_1 виготовити землевпорядну документацію на земельну ділянку на АДРЕСА_2 за власні кошти та визнано таким, що втратив чинність пункт 2 рішення міської ради 6 скликання від 26 грудня 2013 року № 1090. (а.с.16)

4. Рішенням 59 сесії 6 скликання Чернівецької міської ради скликання від 25 грудня 2014 року №1465, вирішено затвердити Чернівецькій міській раді, яка зареєстрована за адресою площа Центральна, 1 проекти відведення щодо формування земельних ділянок комунальної власності за адресами: проспект Незалежності, 84-86, площею 0,0032 га (кадастровий номер :25:002:1057), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення торговельного павільйону) (код 03.07) на підставі: дозволу на складання проекту відведення - рішення міської ради 6 скликання від 27 червня 2014 року № 1280, протоколу засідання постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, будівництва та архітектури від 21 листопада 2014 року. (а.с.18)

5. Рішенням 59 сесії 6 скликання Чернівецької міської ради скликання від 29 грудня 2014 року № 1475 затверджено Положення про тимчасове користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення літніх торгових майданчиків і тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на територіях міста Чернівців.(а.с. 65)

6. Рішенням Чернівецької міської ради 68 сесії 6 скликання від 03 вересня 2015 року № 1724 "Про розгляд звернень підприємців щодо надання земельних ділянок для встановлення земельних сервітутів", вирішено: встановити сервітут на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0021 га (кадастровий номер :25:002:1056) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення торговельного павільйону № 3) (03.07) та укладено з підприємцем ОСОБА_3 договір встановлення земельного сервітуту на цю земельну ділянку терміном до 30 травня 2018 року.

Встановлено сервітут на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0032 га (кадастровий номер :25:002:1057), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення торговельного павільйону АДРЕСА_3 ) (03.07) та укладено з підприємцем ОСОБА_1 договір встановлення земельного сервітуту на цю земельну ділянку терміном до 30 травня 2018 року.

Встановлено сервітут на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,0030 га (кадастровий номер :25:002:1055), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення торговельного павільйону АДРЕСА_4 ) (03.07) та укласти з підприємцем ОСОБА_2 договір встановлення земельного сервітуту на цю земельну ділянку терміном до 30 травня 2018 року. (а.с.124-125)

Розпорядженням Чернівецького міського голови від 08 вересня 2015 року № 391-р зобов`язано зупинити дію рішення міської ради 6 скликання від 03 вересня 2015 року № 1724 "Про розгляд звернень підприємців щодо надання земельних ділянок для встановлення земельних сервітутів", та внести на повторний розгляд на позачергову 69 сесію Чернівецької міської ради 6 скликання, з обґрунтованими зауваженнями.

Вказане розпорядження обґрунтоване тим, що зупинене рішення прийняте без правових підстав та без проведення земельних торгів. (а.с.7)

IV. ДАЮЧИ ОЦІНКУ СПІРНИМ ПРАВОВІДНОСИНАМ СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА.

1. Згідно зі статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

2. Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст. 4 КАС України).

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), при здійсненні владних управлінський функцій.

Разом з тим, справою адміністративної юрисдикції - може бути переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома конкретними суб`єктами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта. У випадку, якщо суб`єкт (в тому числі орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, та відповідно не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Характерним також є те, що в будь-якому спорі учасником спірних правовідносин може являтись також суб`єкт владних повноважень. При цьому, характер таких правовідносин може мати ознаки публічного-правового спору у поєднанні з вимогами приватного права.

Частиною 3 статті 19 КАС України законодавець визначив, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

3. Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується, в тому числі на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Приписами статті 80 ЗК України встановлено, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності та держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах Чернівецька міська рада є суб`єктом права власності на земельну ділянку, яку власне і мали за мету отримати в користування позивачі.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (ч. 1 ст. 81 ЗК України).

Згідно із статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Слід зазначити, що відносини пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

4. Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 4 Господарсько процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

5. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник фактично щодо відмови у передачі позивачам у користування, шляхом встановлення земельного сервітуту (або ж оренди в залежності від оцінки спірних правовідносин) земельних ділянок для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що за своєю правовою природою є набуття права на ці земельні ділянки в розумінні норм Цивільного та Земельного законодавства України.

6. Слід зазначити, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень, дій/бездіяльності, є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Положеннями статті 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

З аналізу наведеного вище випливає, що рішенням або відмовою в прийнятті рішення (бездіяльність), про надання земельної ділянки у власність або в користування здійснюється шляхом волевиявленням власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використання землі як об`єкта нерухомості (власності).

7. Враховуючи вищевикладене, в контексті встановлених обставин справи та нормативного регулювання правовідносин, що склалися між учасниками справи, суд дійшов висновку, що на даний спір не поширюється юрисдикція адміністративного суду, що виключає розгляд цієї справи за правилами КАС України.

З оглядку на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин та враховуючи суб`єктивний склад учасників справи, суд вважає, що даний спір має вирішуватись в порядку цивільного або ж господарського судочинства.

8. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Підсумовуючи наведене суд вважає, що у правовідносинах сторін існує спір цивільно-правового характеру, оскільки виник з приводу права користування земельними ділянками, відтак клопотання представника відповідача слід задовольнити повністю.

На підставі наведеного та керуючись статтями 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання представника відповідача - Чернівецької міської ради - задовольнити повністю.

2. Закрити провадження у адміністративній справі №727/7477/15, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Боднарюк