Справа № 308/9749/19
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9749/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - Малюк В.М.,

при секретарі - Матіко Я.Ю.,

з участю позивачки - ОСОБА_1 ,

та представника відповідача - Селеш О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС, в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В., про скасування постанови №3459/30500/19 від 14.08.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що постановою в.о. заступника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретія С.В. від 14.08.2019 року, її притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом винесення постанови про порушення митних правил передбачених ч.3 ст.470 МК України.

З вказаної постанови слідує, що 31.12.2017 року, о 00 год. 39 хв., через митний пост «Ужгород», Закарпатської митниці ДФС, ОСОБА_1 ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки «Renault Espace», н/з Словаччини НОМЕР_1 в митному режимі «транзит». Згідно інформації з АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФСУ встановлено, що станом на 17.07.2019 року вказаний транспортний засіб не вивезено за межі території України.

Позивачка ставить питання про скасування постанови від 14.08.2019 року у справі про порушення митних правил №3459/30500/19, за якою її визнано винною у вчиненні порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона не могла вивезти автомобіль з території України в термін встановлений законом через поломку транспортного засобу, про що завчасно повідомила митний орган. Крім цього, позивачка зазначає, що митним орган пропущено строк накладення стягнення, оскільки відповідач мав змогу і раніше скласти відносно неї протокол та притягнути її до відповідальності, що ним зроблено не було.

В порядку встановленому КАС України представник відповідача надав відзив на позов, в якому повністю заперечує обставини, викладені в адміністративному позові, та вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з правомірністю винесеної постанови. Так, відзив обґрунтовує тим, що 31.12.2017 року в зону митного контролю на ділянку митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС під керуванням ОСОБА_1 заїхав автомобіль марки «Renault Espace», н/з Словаччини НОМЕР_1 . Згідно інформації з АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФСУ, встановлено, що даний транспортний засіб було ввезено через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС у митному режимі транзит і станом на 17.07.2019 року не вивезено за межі території України. У своєму поясненні від 17.07.2019 року ОСОБА_1 підтвердила факт не вивезення зазначеного транспортного засобу за межі території України у встановлені строки у зв`язку з його поломкою. В підтвердження поломки транспортного засобу ОСОБА_1 було надано заяву від 04.01.2018 року про неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу за межі території України. Жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили, аварії, протиправних дій третіх осіб, відмови у митному оформленні та у складанні протоколу порушення митних правил, ОСОБА_1 . Закарпатській митниці не надала. Оскільки постанова винесена правомірно, то просив суд відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просила постанову скасувати, а провадження по справі закрити. Стверджує, що зверталась до Закарпатської митниці ДФС із заявою про поломку транспортного засобу, а тому вивезти в строк авто не змогла. Заява є підтвердженням, що авто перебуває на ремонті. Також просила суд застосувати відносно неї ст. 22 КУпАП.

Представник Закарпатської митниці ДФС Селеш О.Я. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачка не надала жодних доказів, що унеможливили доставити транспортний засіб до органів ДФС в передбачений законодавством термін. Стверджує, що обставин непереборної сили не було. Оскільки постанова винесена правомірно, то просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В. в справі про порушення митних правил № 3459/30500/19 від 14 серпня 2019 року на позивача, громадянку України ОСОБА_1 , з посиланням на ч. 3 ст. 470 Митного кодексу («Недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, видача їх без дозволу органу доходів і зборів або втрата») було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 грн.

Судом встановлено, що вказану постанову від 14.08.2019 року, ОСОБА_1 оскаржила до суду 22.08.2019 року, тобто в межах встановлених законодавцем строків.

Встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , 31.12.2017 р. ввезла на митну територію України через пункт пропуску «Ужгород», Закарпатської митниці ДФС у митному режимі «транзит», легковий автомобіль марки «Renault Espace», н/з Словаччини НОМЕР_1 . Вище вказаний транспортний засіб підлягав вивезенню за межі митної території України в зоні діяльності митної території Закарпатської митниці у строк до 05.01.2018 року. Згідно інформації з АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФСУ, встановлено, що станом на 17.07.2019 року вказаний транспортний засіб не вивезено за межі території України.

Позивачем ОСОБА_1 стверджується, що 04.01.2018 року вона зверталася до Закарпатської митниці ДФС із заявою, в якій повідомляла, що не має можливості вивезти вищезазначений автомобіль у встановлені строки, так як автомобіль знаходиться на ремонті.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Як зазначено у оскаржуваній постанові, позивач у своєму поясненні від 17.07.2019 р. підтвердила факт не вивезення зазначеного транспортного засобу за межі території України у встановлені строки у зв`язку з поломкою. В підтвердження поломки транспортного засобу ОСОБА_1 надала до Закарпатської митниці ДФС заяву від 04.01.2018р. про неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України.

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 3 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року № 657 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981), вбачається залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 розділу VIII Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною 3 статті 470 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначені умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Разом із заявою повинні подаватись документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

Однак, позивачем ОСОБА_1 на адресу Закарпатської митниці, була надіслана тільки заява від 04.01.2018 р. щодо неможливості вивезти транспортний засіб з території України в строки визначені законом, у зв`язку з його поломкою.

Доказів того, що ремонт ввезеного на митну територію України в митному режимі «транзит» транспортного засобу марки «Renault Espace», н/з Словаччини НОМЕР_1 , був здійснений, або здійснюється у зв`язку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили, позивачем надано не було, ні при складанні щодо нього протоколу про порушення митних правил, ні під час розгляду справи за таким протоколом, ні в судовому засіданні під час розгляду адміністративної справи за її позовом.

На думку суду, сама лише заява, за відсутності інших документів, які б підтверджували факт поломки та ремонту т/з, не може вважатися достатнім доказом на підтвердження вказаних у позові ОСОБА_1 обставин.

Що стосується тверджень позивачки, що відповідачем пропущено строки накладення стягнення, оскільки відповідач мав змогу і раніше скласти відносно неї протокол та притягнути її до відповідальності, що ним зроблено не було, то вказані твердження суд вважає способом захисту, оскільки такі не ґрунтуються на вимогах законодавства та фактичних обставинах справи.

Крім цього, суд звертає увагу також на те, що як встановлено під час розгляду справи, на даний час, ввезений ОСОБА_1 транспортний засіб так і залишається невивезеним за межі митної території України, що свідчить в свою чергу про триваючий характер вчиненого позивачем правопорушення.

Статтею 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарамибезпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Аналізуючи норми діючого законодавства та, зважаючи на встановлені обставини справи, суд доходить висновку що слід відмовити у задоволенні адміністративного позову, оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності прийнятої постанови у справі про порушення митних правил №3459/30500/19 від 17.07.2019 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, а тому така постанова є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 78, 139, 241-246, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС, в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.В., про скасування постанови №3459/30500/19 від 14.08.2019 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.11.2019 року.

Суддя В.М. Малюк