Справа № 460/2318/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2019 року м. Рівне №460/2318/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Головатчик А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_1 , відповідача: представник Кокіль І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління Держпраці у Рівненській області
про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області про скасування постанови №РВ304/956/000091/ТД-ФС від 09.04.2019.

Ухвалою від 20.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.10.2019.

Ухвалою від 26.09.2019 судом задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №460/2318/19. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №№РВ0091/ТД-ФС від 09.04.2019 - до набрання судовим рішенням в справі №460/2318/19 законної сили.

09.10.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Управління Держпраці у Рівненській області (а.с.46-50).

Ухвалою від 15.10.2019 закрито підготовче провадження у справі, а розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 05.11.2019.

В судовому засіданні 05.11.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно з позовною заявою, поясненнями позивача в судовому засіданні, на нього як на фізичну особу-підприємця накладено штраф за порушення законодавства про працю, на підставі ч.2 ст.265 КЗпП України. Зазначив, що правопорушення, на підставі яких до нього застосовано штрафні санкції, ним не вчинялися, оскільки з 01.04.2019 він припинив свою підприємницьку діяльність, а з ОСОБА_2 жодних трудових відносин, зокрема, з листопада 2018 року, не мав. Сторона позивача вважає, що оскаржувана постанова про застосування штрафу протиправна та підлягає скасуванню, а тому просить позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву та поясненнями представника відповідача в судовому засіданні, Управління Держпраці у Рівненській області позов не визнає. Заперечення ґрунтуються на тому, що за результатами інспекційного відвідування, було встановлено, що водій транспортного засобу DAF 105406, д.н. НОМЕР_1 , що належить позивачу, ОСОБА_2 був допущений до роботи з листопада 2018 року без укладення трудового договору. Сторона відповідача стверджувала про порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, а відтак доводила, що оспорювана постанова про накладення штрафу є обґрунтованою та правомірною, а отже не підлягає скасуванню. За таких обставин, відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 в період з 11.07.2018 по 01.04.2019 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем. Основний вид діяльності - 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (а.с.22-23).

Листом від 04.12.2018 за №01/16-3220 Зарічненська районна державна адміністрація Рівненської області направила Управлінню Держпраці у Рівненській області довідку за результатами обстеження стану дотримання чинного законодавства щодо оформлення трудових відносин, оплати праці та сплати обов`язкових платежів від 29.11.2018. У довідці, серед іншого, зазначено, що за оперативними даними Зарічненського відділення Сарненської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Рівненській області ФОП ОСОБА_1 здійснює автомобільні вантажні перевезення. Згідно з поданою звітністю в СПД відсутні наймані працівники. При обстеженні ФОП ОСОБА_1 було виявлено, що біля будинку за місцем проживання в с.Дібрівськ знаходиться два вантажні автомобілі для перевезення вантажів, а також на території домогосподарства, де зареєстрований і проживає ОСОБА_1 знаходилися шлакоблоки власного виробництва, на паркані розміщено оголошення, згідно якого приймається замовлення на продаж будівельних матеріалів та їх доставка. У зв`язку з цим ФОП рекомендовано: прийняти на роботу працівників так як в роботодавця виявлена невідповідність кількості працівників обсягам виконаних робіт та наданих послуг за відповідним видом економічної діяльності; при необхідності звернутися за послугами до районного центру зайнятості за допомогою в оперативному підборі кадрів та професійному навчанні безробітних на замовлення роботодавців, за компенсаціями роботодавцям витрат у розмірі ЄСВ (а.с.67-68).

12.03.2019 на підставі вказаного листа та службової записки від 11.01.2019 (а.с.65) Управлінням Держпраці у Рівненській області оформлено наказ №420 та направлення на інспекційне відвідування з питань додержання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 (а.с.11).

Інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 фактично проведено в період з 14.03.2019 15.03.2019. Його результати оформлені актом інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №РВ304/956/АВ від 15.03.2019 (а.с.12-15).

В Акті зазначено про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог:

- частини першої статті 21 КЗпП України, а саме: трудовий договір не укладено між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за яким працівник зобов`язується виконувати свою роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядникові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін;

- частини третьої статті 24 КЗпП України, а саме: водій транспортного засобу DAF 105406, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 допущений до роботи з листопада 2018 року без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

На підставі висновків акту перевірки 15.03.2019 Управлінням Держпраці в Рівненській області прийнято припис за №РВ304/956/АВ/П про усунення виявлених порушень зі строком виконання до 25.03.2019 та 09.04.2019 - постанову за №РВ304/956/000091/ТД-ФС, яким на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190 грн. (а.с.19-20).

Не погодившись з правомірністю постанови про накладення штрафу, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 зазначеного Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (постанова визнана нечинною за рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі 826/8917/17, тобто на час проведення інспекційного відвідування позивача діяла).

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Згідно з пунктом 11 цього Порядку інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Пунктами 19, 20 зазначеного Порядку передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

В свою чергу, судом встановлено, що відповідачем прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу №РВ304/956/000091/ТД-ФС від 09.04.2019 на підставі висновків про порушення позивачем вимог частини першої статті 21 КЗпП України та частини третьої статті 24 КЗпП України.

За правилами частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

А в силу вимог частини третьої статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати і винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З аналізу наведених норм слідує, що забороняється, а також є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України, факт допущення без укладення трудового договору до роботи особи, яка за характером виконуваних робіт виконує на підприємстві певну трудову функцію, що у сукупності з іншими притаманними ознаками надає їй статусу працівника підприємства, а підприємство щодо неї є суб`єктом, яке використовує саме її найману працю у розумінні КЗпП України. При цьому, відносини між сторонами фактично є такими, що регулюються законодавством про працю, сторони розуміють цей факт, але жодним чином не оформляють своїх відносин, у першу чергу, з мотивів ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів. Тобто, сфера регулювання статті 24 КЗпП України обмежується випадками, коли між підприємством та фізичною особою мають місце відносини, які по факту підпорядковуються трудовому законодавству, а застосування штрафних санкцій за абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України здійснюється у тому випадку, коли такі відносини не оформлені документами, визначеними КЗпП України.

Як встановлено судом, висновки акту №РВ304/956/АВ від 15.03.2019 ґрунтуються виключно на відомостях довідки Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області від 29.11.2018.

Жодних порушень вимог частини першої статті 21 та частини третьої статті 24 КЗпП України на дату інспекційного відвідування відповідачем у діяльності позивача встановлено не було.

При цьому, суд зауважує, що зазначена довідка Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області від 29.11.2018 могла слугувати лише підставою для інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , а зазначені у ній відомості якраз і підлягали перевірці інспекторами праці.

Разом з тим, ні в акті інспекційного відвідування, ні в додатках до нього, не міститься жодних відомостей з приводу того, яким чином перевірялися зазначені відомості.

Суду не надано жодного доказу тому, що 29.11.2018 ОСОБА_2 перебував у місці, де провадить свою підприємницьку діяльність позивач, керував транспортним засобом DAF 105406, д.н. НОМЕР_1 , здійснював перевезення вантажів за дорученням позивача та з метою здійснення останнім господарської діяльності чи виконував інші дії, що свідчили б про те, що між позивачем і ОСОБА_2 існують трудові відносини. Письмові пояснення як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 відсутні. Паспортні дані відсутні, як і дані про те, хто і коли встановлював особу вказаних громадян.

Більше того, сам зміст акту є суперечливим, містить велику кількість неточностей і немає жодних додатків.

Суд звертає увагу, що інспекторами праці не були використані жодні повноваження, надані їм згідно з чинним на час виникнення спірних правовідносин Порядком здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017. Зокрема, під час інспекційного відвідування не було опитано жодну особу на предмет того, чи перебував ОСОБА_2 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , який був графік роботи, організація робочого процесу, чи підлягав він внутрішньому трудовому розпорядку та чи отримував заробітну плату, чи будь-яку іншу винагороду за свою працю, чи виписувались з його прізвищем товарно-транспортні накладні, тощо.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду даної справи відповідачем не доведено, що ОСОБА_2 працював водієм та/або здійснював іншу трудову функцію у межах господарської діяльності позивача, мав певні обов`язки, графік роботи і одержував за це винагороду.

Фактично, усі доводи сторони відповідача ґрунтуються лише на довідці Зарічненської районної державної адміністрації від 29.11.2018, яка в той же час сама по собі не доводить факт допущення ФОП ОСОБА_1 до роботи ОСОБА_2 без оформлення відповідних трудових правовідносин .

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем, як суб`єктом господарювання, вимог частини першої статті 21 та частини третьої статті 24 КЗпП України, а отже і наявності підстав, передбачених абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України, для прийняття оспорюваної постанови, згідно з якою на позивача накладено штраф у розмірі 125190 грн.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ304/956/000091/ТД-ФС від 09.04.2019 не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

За наведеного, відповідні позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Судові витрати присуджуються позивачу відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 , виданий Зарічненським РС УДМС України в Рівненській області 27.02.2013, АДРЕСА_1 ) до Управління Держпраці у Рівненській області (, вул.Лермонтова, 7, м.Рівне, 33028) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ304/956/ 000091/ТД-ФС від 09.04.2019, згідно з якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 125190,00 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1251,91 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління Держпраці у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 15 листопада 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.