Справа № 460/381/19
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10876/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

за участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Дорошенко Н.О., м. Рівне) у справі № 460/381/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Рівненської митниці ДФС в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000015/2 від 03.01.2019.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в позові до Рівненської митниці ДФС (вул. Соборна,104, м. Рівне, 33024, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000015/2 від 03.01.2019 відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Рівненською митницею ДФС подано 07.11.2019 року Вх. 21776/19 відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права. Відповідач вважає, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 03.12.2018 декларантом ФОП ОСОБА_2 подано попередню декларацію ІМ 40 ЕЕ № UA204010/2018/226640, відповідно до якої одержувач (особа, відповідальна за фінансове врегулювання) ОСОБА_1 , на легковий автомобіль марки Audi модель А6 Allroad, 2013 року випуску, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 ; зазначивши відомості про вартість 221201,84 (графа 12); країна відправлення (експорту) Польща (графа 15); валюта та загальна сума за рахунком 6900 EUR (графа 22); ціна товару 6900,00 (графа 42); код МВВ не зазначено (графа 43) (а.с.16).

04.12.2018 в зоні митного контролю МП "Краковець" Львівської митниці ДФС уповноваженою особою митного органу в присутності Ковтуна С.В. складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209020/2018/49832, яким зафіксовано наявні пошкодження вищевказаного транспортного засобу: відсутній передній бампер та права фара, капот та праве крило, пошкоджено легкосплавний диск, пошкодження салона, спрацьовані 2 подушки безпеки (а.с.150).

29.12.2018 декларантом ФОП ОСОБА_2 подано до Рівненської митниці ДФС митну декларацію ІМ 40 ДЕ № UA204010/2018/229726, відповідно до якої одержувач (особа, відповідальна за фінансове врегулювання) ОСОБА_1 , для митного оформлення увезеного через Львівську митницю ДФС легкового автомобіля марки Audi модель А6 Allroad, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 , загальна кількість місць включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування, пасажирський, номер двигуна - СLAA, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів - 2967 см.куб., бувший у використанні, тип кузова - універсал, колісна формула 4*4, рік виготовлення - 2013 модельний рік виготовлення - 2014, виготовлений на базі кузова легкового автомобіля.

В митній декларації № UA204010/2018/229726 зазначено: країна відправлення Чехія (графа 15); відомості про вартість 347301,53 (графа 12) валюта та загальна сума за рахунком 6900 євро (графа 22), курс валюти 31,714138; ціна товару 6900,00 (графа 42); код МВВ 6 (графа 43); коригування 347301,53 (графа 45) (а.с.18).

Разом з МД № UA204010/2018/229726 від 29.12.2018 декларантом позивача було подано документи, відображені в графі 44.

29.12.2018 уповноваженою особою митного органу направлено декларанту повідомлення, в якому зазначено, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, спрацювання ризиків за кодом 105-2 106-2 системи АСАУР - 19950 євро (витяг з електронного довідника SuperSCHWACKE 12/2018 - 20150 євро). Враховуючи викладене, необхідно надати: 1. касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; 2. касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять підтверджують заявлені декларантом відомості щодо вартості транспортування імпортованого транспортного засобу; 3. копію експортної митної декларації. Зазначено, що декларант має право за бажанням надати інші документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с.19).

03.01.2019 декларант ОСОБА_2 повідомив митницю, що по МД ІМ 40 ДЕ UA204010/2018/229726 від 29.12.2018 додаткові документи надаватися не будуть, та просив прийняти рішення щодо визначення митної вартості без врахування термінів, передбачених ст. 53 МК України (а.с.54).

03.01.2019 уповноваженою особою Рівненської митниці ДФС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2019/000015/2 по митній декларації UA204010/2018/229726, відповідно до якого загальна сума за розрахунком (фактурна вартість товару) 6900 євро, що за курсом 31,71 становить 218827,55 грн (графа 16); заявлені декларантом складові митної вартості нарахування до ціни договору 300 євро, що за курсом 31,71 становить 9514,24 грн (графа 17); розрахована декларантом митна вартість товару 10951,00 євро, що за курсом 31,714138 становить 347301,53 грн (графа 28); код МВВ декларанта 6 (графа 29); проведено коригування на загальну суму 20250,00 євро (графа 30); код МВВ митного органу 6 (графа 31).

Також Рівненською митницею ДФС видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/00014, якою відмовлено у випуску товарів за митною декларацією UA204010.2018.229726 від 29.12.2018 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації: Провести декларування товарів, здійснивши коригування заявленої митної вартості відповідно до Рішення про коригування митної вартості товарів від 03.01.2019 № UA204000/2019/000015/2 (а.с.12).

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

При цьому, пунктом 2 частини другої цієї статті Кодексу зобов`язано декларанта або уповноважену ним особу, які заявляють митну вартість товару, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч.3 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

надавати органу доходів і зборів (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти.

Документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначені статтею 53 МК України.

Так, згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

А згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Згідно частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1)основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина 4 статті 57 МК України).

Згідно з ч. 5 ст. 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні, не пов`язаному із продавцем, покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 МК України).

За приписами ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) оновлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені горно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних арів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення -гості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано плавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень ;тини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною говору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, є обов`язковою при її обчисленні. Відповідно до частини 3 статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути значена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у ч. 1 ст.57 МК України.

Виходячи із сукупності вищевказаного, відмова позивачу у здійсненні розмитнення автомобіля відповідачем є необгрунтованою та такою, яка побудована виключно на припущеннях, не підтверджених жодними доказами. Посилання Відповідача на правову позицію Верховного Суду України, викладену в Постанові від 10.04.2012р. у справі №21-52а12 в частині наявності компетенції витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначення митної вартості в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару є невмотивованими, оскільки такий сумнів повинен ґрунтуватися на конкретних доказах, а не припущеннях.

Рівненською митницею ДФС в оскаржуваному рішенні не вказано на обставини, які обумовили виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. Обв`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом викладений також в постанові Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі №809/278/17.

Коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу відповідачем проведено у зв`язку з відсутністю у документах, зазначених в частині 2 статті 53 МК України, всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого транспортного засобу та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за вказаний автомобіль.

Слід звернути увагу на те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим і другорядними методами, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 11.09.2012р. у справі №21-262а12.

Відповідно до пп. 1.1 п. 1 Наказу Держмитслужби №885 від 13.10.2006 про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів, начальників регіональних митниць, митниць зобов`язано, забезпечити постійний контроль: - за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 №142/5/2092, за формулами, зазначеними в п. 7.35 Методики; - за використанням посадовими особами митних органів, уповноваженими особами експертних установ та організацій сталих понижуючих коефіцієнтів при проведенні оцінки транспортних засобів, вузлів і агрегатів.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ становлений методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395 (надалі - Методика).

Відповідно до п. 7.2 Методики, основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю ринкова вартість».

Згідно з п. 7.3 Методики, коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу, здійснюється за формулою із застосуванням: ринкової вартості, грн; середньої ринкової ціни КТЗ, грн; коефіцієнту коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, %; проценту додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, який визначається відповідно до таблиці 4.1 додатка 4 та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо, %; додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників.

У відповідності до п. 7.35 Методики, у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс - листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог пп. 7.53.5 п. 7.53 цієї Методики. Середня ринкова ціна такого КТЗ визначається як середнє арифметичне значення цінових показників, одержаних із зазначених джерел інформації. У разі використання середньої ринкової ціни пропозиції до продажу КТЗ її необхідно звести коригуванням до ціни продажу, застосовуючи відповідне співвідношення стосовно аналогічних КТЗ із довідників, зокрема передбачених додатком 8. Коригування тості КТЗ залежно від пробігу та строку експлуатації здійснюється із застосуванням бору аналога і відповідно до вимог п.п. 7.8, 7.9 та пп.7.12.1, 7.12.2 п. 7.12 цієї Методики, дальше коригування вартості КТЗ залежно від технічного стану, комплектності, комплектованості, відновлення й оновлення складових частин тощо здійснюється за формулами (9), (10), (11), а також з врахуванням процента Д додаткового збільшення (зменшення) 3 ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації таблиця 4.1 додатка 4) та процента додаткового зменшення вартості КТЗ з дефектами кузова, кабіни, рами (таблиця 4.2 додатка 4).

Відповідно до п. 7.25 Додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників визначається за відповідною формулою, де величина втрати товарної вартості ВТВ) КТЗ, розрахована відповідно до вимог пп. 8.6.3 п. 8.6 Методики.

Згідно з пунктом 8.6.3 Методики, розрахунок величини ВТВ здійснюється за відповідною формулою, де застосовується: коефіцієнт втрати товарної вартості, ринкова вартість подібного непошкодженого КТЗ. Відношення вартості відновлювального ремонту до ринкової.

Відповідно до додатку 8 методики, в переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, п. 10 значиться періодичний довідник "SuperSCHWACKE" - Eurotax, Іівейцарія.

Тобто, виходячи із системного аналізу наведених положень Методики, при обрахунку митної вартості товарну, необхідно використовувати усі показники і формули коригування такої вартості, а не вартість автомобіля відповідно до відомостей каталогу зазначеному в додатку 8 Методики.

Даний автомобіль марки «AUDI», моделі «А6 ALLROAD», VIN-код № НОМЕР_3 , придбаний після аварії, про що зазначено в рахунку-фактурі рахунку-фактури (FAKTURA-DANOVY DOKLAD) від 03.12.2018 року №180100017 (нотаріально завірений переклад додається), експортній декларації (завірений переклад додається), Акт про проведення огляду (переогляду)товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209020/2018/49832 від 04.12.2018, а також підтверджується висновком за результатами проведення автотоварознавчого дослідження - Звіт №660Е від 17.12.2018р.

Однак, суд апеляційної інстанції критично ставиться до використаної відповідачем виключно каталожної вартості аналогічного автомобіля без застосування передбаченої формули та віднімання пошкоджень, що не відповідає встановленню митної вартості товару в розумінні статті 49 МК України.

Також, суд апеляційної інстанції критично відноситься до інформації Basis Schwacke 12/2018, яка, як свідчать матеріали справи, визначила митну вартість товару 20150 Євро( згідно Витягу з електронного довідника Basis Schwacke 12/2018 станом на 29.12.2018р.) та 19950 Євро (згідно Витягу з електронного довідника Basis Schwacke 12/2018 станом на 03.01.2019р.).

Суд апеляційної інстанції погоджується з думкою позивача про те, що відповідач не обґрунтував належним чином підстави і правомірність використання у спірному випадку відомостей оціночної діяльності програмного продукту Basis Schwacke 12/2018. Відповідачем не надано жодного доказу, який би міг ототожнити чи ідентифікувати програмний продукт Basis Schwacke 12/2018 із визначеним пунктом 10 додатку 8 Періодичним довідником "SuperSCHWACKE" - Eurotax, Швейцарія.

Взявши до уваги викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивачем правомірно визначено митну вартість товару, який ввозився на територію України, що підтверджується рахунком- фактурою (FAKTURA-DANOVY DOKLAD) від 03.12.2018 року №180100017, Актом про ведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № 4209020/2018/49832 від 04.12.2018, Висновком про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ( Звіт №660Е від 17.12.2018р.).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Частина 1 стаття 132 КАС передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2949,12 грн., що підтверджується квитанцією №МР_АВ011097GNВ_5870654 від 20 лютого 2019 року та за подання апеляційної скарги - 4423,68 грн., що підтверджується квитанцією № МР_АВ210698GVN_9279702 від 22 серпня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці ДФС понесені позивачем судові витрати у розмірі 7372,80 грн. (2949,12 грн. за подання позовної заяви та 4423,68 грн. за подання апеляційної скарги).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у справі № 460/381/19 скасувати, прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2019/000015/2 від 03.01.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці ДФС (Код , адреса: 33028, Рівненська область, м. Рівне, вул. Соборна, 104) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 03.01.1997р. Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у сумі 7372 (сім тисяч триста сімдесят дві) гривні 80 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2019 року.