Справа № 821/1490/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2019 року

Київ

справа №821/1490/17

адміністративне провадження №К/9901/58204/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 821/1490/17

за позовом Фермерського господарства "Оазис півдня" до Міністерства юстиції України, Комісії з питань з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, Головного спеціаліста відділу забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації прав Управління розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Чекригіна Олександра Валерійовича, треті особи на стороні позивача: Державний реєстратор відділу реєстрації Новокаховської міської ради Кобіцька Інна Сергіївна, Державний реєстратор відділу реєстрації Новокаховської міської ради Соценко Катерина Олександрівна, Фермерське господарство "Лабенок", Державний реєстратор прав на нерухоме майно Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області Лебедєв М.О., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_14 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , третя особа на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал-Инвест", про визнання протиправними та скасування рішень, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду, прийняту 30 травня 2018 року у складі колегії суддів: головуючого - Кравченка К.В., суддів: Джабурія О.В., Вербицікої Н.В.,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2017 року Фермерське господарство «ОАЗИС ПІВДНЯ» (надалі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (надалі - відповідач-1, Мінюст), Комісії з питань з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (надалі-відповідач-2, Комісія), головного спеціаліста відділу забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації прав Управління розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Чекригіна Олександра Валерійовича (надалі - відповідач-3), в якому просило:

- визнати незаконним та скасувати наказ Мінюсту від 16 червня 2017 року № 1932/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»;

- скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Чекригіна Олександра Валерійовича від 16 червня 2017 року, індексний номер рішення 35723197.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2018 року вирішено:

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року - скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги фермерського господарства «ОАЗИС ПІВДНЯ» задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 1932/5 від 16 червня 2017 року "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень";

Скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Чекригіна Олександра Валерійовича, індексний номер рішення 35723197 від 16 червня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції встановив, що Спірним наказом Мінюсту від 16 червня 2017 року № 1932/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» було задоволено скаргу ТОВ «Глобал Інвест» від 12 червня 2017 року та скасовано рішення державних реєстраторів відділу реєстрації Новокаховської міської ради Кобіцькою І.С. та Соценко К.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, всього 41 рішення, якими було припинено право оренди ТОВ «Глобал-Инвест» на земельні ділянки третіх осіб та зареєстровано право оренди на ці ділянки за позивачем.

Також спірним наказом Мінюсту були скасовані три рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державного реєстратора прав на нерухоме майно Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області Лебедєва М.О., якими було зареєстровано право суборенди ФГ «ЛАБЕНОК» на земельні ділянки, що розташовані на території Чаплинського району Херсонської області з кадастровими номерами.

На підставі спірного наказу Мінюсту відповідачем-3 було прийнято рішення від 16 червня 2017 року з індексним номером 35723197 про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних реєстраційних записів про припинення прав, які виникли у позивача та у ФГ «ЛАБЕНОК» на підставі скасованих спірним наказом Мінюсту рішень державних реєстраторів Кобіцької І.С. , Соценко К.О. та Лебедєва М.О .

Факт прийняття відповідачем-3 такого рішення підтверджується долученими до справи відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по кожній земельній ділянці.

Предметом оскарження у цій справі є наказ Мінюсту від 16 червня 2017 року № 1932/5 та прийняте на виконання цього наказу рішення відповідача-3 від 16 червня 2017 року з індексним номером 35723197.

В спірному наказі Мінюсту зазначено, що підставою для його прийняття став висновок Комісії Мінюсту з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (надалі - Комісія) від 16 червня 2017 року за результатами розгляду скарги ТОВ «Глобал Інвест» від 12 червня 2017 року, яка була зареєстрована в Мінюсті 13 червня 2017 року за №17461-0-33-17 (надалі - висновок від 16 червня 2017 року).

У висновку від 16 червня 2017 року в якості підстав для задоволення скарги ТОВ «Глобал Інвест» вказано таке:

- оскаржені рішення державних реєстраторів Кобіцької І.С. та Соценко К.О . прийняті на підставі додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок від 01 лютого 2016 року щодо дострокового припинення дії договорів оренди, укладених у 2009-2011 роках між ТОВ «Глобал-Инвест» та власниками земельних ділянок, які за своєю суттю є недійсними, адже підписані не уповноваженою на те особою, оскільки рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04 грудня 2012 року у справі № 2/108/10513/12 за позовом ТОВ «Глобал-Инвест» до ОСОБА_44 , приватного нотаріуса Чаплинського районного округу Херсонської області Ткаченко С.А. та ОСОБА_45 про визнання недійсними довіреності та договору оренди нерухомого майна, зокрема, було визнано недійсною довіреність, на підставі якої ОСОБА_46 від імені ТОВ «Глобал-Инвест» та власниками земельних ділянок укладались додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок від 01 лютого 2016 щодо дострокового припинення дії договорів оренди, укладених у 2009-2001 роках між ТОВ «Глобал-Инвест» та власниками земельних ділянок;

- державними реєстраторами Кобіцькою І.С . та Соценко К.О. при прийнятті оскаржуваних рішень всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав не встановлено належним чином відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства (статті 3, 10 Закону № 1952, пункти 12, 40 Порядку № 1127) та не відмовлено у державній реєстрації прав, оскільки додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок від 01 лютого 2016 року щодо дострокового припинення дії договорів оренди, укладених у 2009-2011 роках між ТОВ «Глобал-Инвест» та власниками земельних ділянок, які укладались на підставі довіреності, визнаної недійсною рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 04 грудня 2012 року у справі № 2/108/10513/12, не відповідають вимогам, встановленим Законом.

Постановою від 12 червня 2019 року Верховний Суд касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-Инвест" у цій справі залишив без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2018 року -без змін.

Також, на розгляді Верховного Суду перебуває касаційна скарга Мінстрества юстиції України на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у цій справі. Так, не погоджуючись рішенням суду апеляційної інстанцій, відповідач оскаржив його в касаційному порядку, просить скасувати вказане рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

19 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову (справа № 802/385/18-а, провадження № 11-369апп19), в якій дійшла висновку, що оскарження рішення про скасування наказу Мін`юсту безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельних ділянок з іншою юридичною особою, яка заперечує законність дій державного реєстратора з реєстрації за позивачем права оренди цих же земельних ділянок. Такий спір має приватноправовий характер.

Верховний Суд переглянув судові рішення у межах касаційної скарги, з`ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги відповідача з огляду на таке.

Суди попередніх інстанцій, розглядаючи справу, виходили з того, що цей спір є адміністративним.

Колегія суддів з такими висновками судів попередніх інстанцій не погоджується з огляду на таке.

Вимогами у цій справі є визнання протиправним і скасування наказу Мін??юсту про скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельних ділянок, у зв`язку з порушенням права позивача на земельні ділянку іншою особою, за якою було зареєстровано аналогічне право на ті самі земельні ділянки.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 КАС).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних, і господарських чи цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно (право оренди на спірні земельні ділянки), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про скасування державної реєстрації ухвалене за скаргою іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за позивачем є захистом прав третьої особи на земельні ділянки від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у нього права оренди і відсутністю такого права у третьої особи і, як наслідок, відсутністю в останньої правомірного інтересу щодо скасування права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій не врахували того, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача та третьої особи щодо права на спірні земельні ділянки, яке підлягає державній реєстрації.

З урахуванням наведеного, спір про скасування наказу Мін`юсту, яким скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою було зареєстровано аналогічне право щодо тих же земельних ділянок. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої було здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь Мін`юсту та державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач чи третя особа вважають їх винними у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про скасування наказу Мін`юсту безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельних ділянок з третьою особою, яка заперечує законність дій державного реєстратора з реєстрації за позивачем права оренди цих же земельних ділянок. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору його слід вирішувати за правилами господарського чи цивільного судочинства.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 802/385/18-а, провадження № 11-369апп19).

Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС).

Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та закриття провадження у адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 та частини першої статті 354 КАС України.

Керуючись статтями 343, 349, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду, прийняту 30 травня 2018 року скасувати.

Провадження у адміністративній справі № 821/1490/17 закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку господарського судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук ,

Судді Верховного Суду