Справа № 686/31377/19
Суддя: Мазурок О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/812/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника позивача Брикайло В.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького справу за адміністративним позовом управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, примусове видворення за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, примусове видворення за межі України в примусовому порядку, просить затримати строком на шість місяців з метою ідентифікації та помістити до пункту тимчасового перебуванння іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і видворити його. На обгрунтуванння своїх вимог представник позивача вказав, що 20 листопада 2019 року о 11 год. 00 хв. під час відпрацювання м. Хмельницького працівниками ГУНП в Хмельницькій області, було виявлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив перебування іноземців на території України, а саме проживав без документів на право проживання в Україні та ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування.

20.11.2019 року УДМС України в Хмельницькій області було складено протокол МХМ №000007 про адміністративне затримання, а також протокол МХМ №000170 про адміністративне правопорушення та довідку про особу.

Постановою УДМС України в Хмельницькій області від 20.11.2019 року накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 гривень.

Зі слів громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , він прибув на територію України з Узбекистану в 2010 році і з того часу не виїзджав. Де документи не знає. Послуг перекладача та адвоката не потребує.

Вироком суду від 24 червня 2019 року громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задоволити з підстав вказаних у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні вказав, що при вирішенні спору покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що 20 листопада 2019 року управління Державної мінграційної служби України в Хмельницькій області склало довідку про особу ОСОБА_2 , вказана довідка складена з його слів.

20.11.2019 року УДМС України в Хмельницькій області було складено протокол МХМ №000007 про адміністративне затримання ОСОБА_2 , а також протокол МХМ №000170 про адміністративне правопорушення.

Постановою УДМС України в Хмельницькій області від 20.11.2019 року накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно до п. 14 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідності до статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено виключні підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно частини третьої статті 26 вказаного Закону один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Положеннями ч.ч. 5, 6 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Частиною першою статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Враховуючи вищенаведені правові положення статей 26 і 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусовому видворенню передують дві обставини, а саме прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття такого рішення.

До суду не надано доказу тому, що відносно відповідача приймалося рішення про примусове повернення і він ухилявся від виїзду після прийняття такого рішення.

Вимогами пункту 9 Інструкції №353/271/150 «Про затвердження Інструкції про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» визначено, що у кожному випадку затримання іноземця більше ніж на три години щодо його примусового повернення або з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення невідкладно інформується регіональний Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було оповіщено Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги та запропоновано відповідачу безоплатну правову допомогу, чим порушені права відповідача на гарантовану правову допомогу.

Статтею 288 КАС України передбачено, що позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч.1, 11 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Згідно частини 13 статті 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця чи особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Порушення терміну легального перебування на території України не віднесено до умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства.

При цьому позивачем надано до суду вирок суду з єдиного державного реєстру судових рішень стосовно особи 1, а не відповідача по справі, в якому міститься посилання на те, що речові докази: паспорт громадянина Узбекистану від 17.11.2004 року, виданий на ім`я особа1, терміном дії до 04.07.2019 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний позов є необґрунтований.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 139, 288, 289 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та примусове видворення за межі України відмовити.

На рішення суду через суд першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, знаходиться за адресою: вул. М. Мазура, буд. 4, м. Хмельницький, .

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Республіки Узбекистан.

Повний текст рішення складено 21.11.2019 року.

Суддя: