Справа № 643/13130/19
Суддя: Довготько Т. М.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13130/19

Провадження № 2-а/643/329/19

22.11.2019 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання - Полковник Г.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 2 роти УПП у м. Київ лейтенанта поліції Радченка Дмитра Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову серії ЕАВ №1395993 від 05.08.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 05.08.2019року відповідачем була винесена постанова серії ЕАВ №1395993 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення вимог ПДР. Відповідно до вказаної постанови, він, нібито, 05.08.2019року об 11-51год. керуючи автомобілем Hyundai Elantra д.н. НОМЕР_1 у м.Києві, рухаючись по вул. Героїв Дніпра, 31А перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків чим порушив п.34 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, 05.08.2019року об 11-51 год. він рухаючись у м.Києві по вул. Героїв Дніпра, 31А після повороту у двір, був зупинений співробітниками Національної поліції України. Підійшовши до автомобіля, інспектор поліції не представившись, чим порушив вимоги ЗУ «Про національну поліцію», сповістив його про правопорушення, і почав одразу заповнювати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, не ознайомив його з правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Своїми діями, інспектор грубо порушив вимоги ст.ст.278,279 та 280 КУпАП. Крім того, ніяких доказів його, нібито правопорушення, інспектором йому не було надано, усі його клопотання були залишені без задоволення.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова Ференчук О.В. від 14.08.2019року, було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Розпорядженням №01-08/507 від 08.10.2019 року призначено повторний автоматичний розподіл справ судді Московського районного суду м.Харкова Ференчук О.В. у зв`язку з рішенням Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 30.08.2019року №2294/1ДП/15-19, наказ Московського районного суду м.Харкова №02-03/99 від 02.09.2019 «Про відсторонення від здійснення правосуддя судді Московського районного суду м. Харкова Ференчук О.В. ».

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2019 року справа розподілена судді Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М.

Ухвалою судді від 15.10.2019 року, адміністративну справу прийнято до провадження, і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Представником відповідача було надано відзив на позову, в якому представник просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з огляду на наступне. Так, екіпаж, під час виконання службових обов`язків, перебуваючи на патрулюванні в м.Києві по вул. Г.Дніпра помітив автомобіль, який здійснюючи поворот ліворуч, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки. Було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу. Підійшовши до водія, інспектор, назвав своє прізвище та ім`я, посаду та спеціальне звання. В подальшому, керуючись ст.ст.268, 278, 279 КУпАП та п.9 Розділу ІІІ Інструкції, роз`яснив повивачу його права і обов`язки, зазначивши порушення яке вчинив позивач. Інспектором було здійснено дослідження та оцінка доказів, а саме усні пояснення позивача та сам факт порушення ним ПДР. Після чого було повідомлено позивача про прийняте рішення та винесена постанова. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності ,керуючись законом і правосвідомістю. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч.4 ст. 258 КУпАП та інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП при розгляді справи. Крім того, позивачем не оспорюється факт порушення ним ПДР України, а оспорюється порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відтак, твердження позивача, викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Доводи викладені відповідачем у відзиві вважає необґрунтованими. Так,. З відеозапису з комплексної системи відеоспостереження м.Києва вбачається, лише як автомобіль, повернув ліворуч, ніяких доказів того, що автомобіль перетнув подвійну суцільну смугу на той ділянці дорозі немає, оскільки там не видно розмітки. Крім того, з відеозапису не видно хто знаходився за кермом даного автомобіля. Також, відповідачем не зазначено на які саме докази він посилався під час притягнення його до адміністративної відповідальності, не надано відеозапису з нагрудної камери під час спілкування з ним. У інспектора відсутні докази його провини.

14.11.2019року позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження по справі, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, та письмові докази, суд зазначає наступне.

Згідно ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1395993 від 05.08.2019 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні порушення: а саме 05.08.2019року об 11год.51 хв. у м.Київ по вул. Героїв Дніпра, 31А, керуючи ТЗ перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно р.34 ПДР України, розмітка 1.3 (подвійна суцільна лінія горизонтальної розмітки) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг для руху. Лінію 1.3 перетинати забороняється.

Згідно із ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом п.22 ч.1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст.278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Як вбачається з відеозапису наданого відповідачем, зробленого за допомогою комплексної системи відеоспостереження м.Києва, 05.08.2019року, об 11год.51 хв. автомобіль здійснив поворот ліворуч, перетнувши подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки.

Статтею 9 КупАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Заперечуючи проти встановлених відповідачем обставин щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, позивач вказував, що з відео наданого відповідачем, неможливо встановити що за кермом автомобіля вказаного у відео був він.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30.05.2018р. у справі №337/3389/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у оскаржуваній позивачем постанові від 05.08.2019р. серії ЕАВ №1395993, та не підтверджується жодними іншими доказами, оскільки, з відеозапису наданого відповідачем, зробленого за допомогою комплексної системи відеоспостереження м.Києва не можливо встановити номер та марку автомобіля та ідентифікувати особу правопорушника.

Крім того, на підтвердження порядку розгляду справи, відповідачем не надано диск з відеозаписом нагрудного реєстратора,.

Отже, відповідачем всупереч вимогам ч.1,2 ст.77 КАС України, не надано належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1395993 від 05.08.2019р. та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,8,11,94,99,159,160-163,171-2,246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до інспектора 3 батальйону 2 роти УПП у м. Київ лейтенанта поліції Радченка Дмитра Миколайовича /м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9/ про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1395993 від 05.08.2019 року, складену інспектором 3 батальйону 2 роти УПП у м. Київ лейтенанта поліції Радченко Дмитром Миколайовичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.11.2019року.

Суддя - Т.М.Довготько