Справа № 818/1362/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 р.Справа № 818/1362/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.,

представника відповідача - Свистуна Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на окрему ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, м. Суми, повний текст складено 18.03.19 року по справі № 818/1362/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив постановити окрему ухвалу про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиконання рішення суду від 16.05.2018 року по справі № 818/1362/18, встановлення наявності підстав для притягнення до відповідальності першого заступника ГУ ПФУ в Сумській області О . Савісько.

Окремою ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиконання рішення суду по справі №818/1362/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання рішення суду - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиконання рішення суду від 16.05.2018 у справі №818/1362/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направлено Пенсійному фонду України (вул. Бастіонна, 9, м. Київ-14, 01601) для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про вжиті заходи зобов`язано повідомити Сумський окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця з дня надходження окремої ухвали.

Відповідач, не погодившись із вказаною окремою ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, нез`ясування фактичних обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати окрему ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 по справі № 818/1362/18.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що відповідачем на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 по справі № 818/1362/18 в червні 2018 року проведено перерахунок пенсії позивачу, розмір якої, з урахуванням ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», склав 10470,00 грн. Доплата до попереднього розміру пенсійної виплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 склала 65269,68 грн. 02.08.2018 Сумським окружним адміністративним судом прийнято ухвалу про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, якою зобов`язано відповідача виплатити позивачу всю суму пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 без застосування механізму виплати перерахованої пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103. Враховуючи викладене, з урахуванням постанови КМУ № 103, рішення Сумського районного суду Сумської області по справі № 587/3295/17 та рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 по справі № 818/1362/18, доплата до пенсії ОСОБА_3 склала 108957,60 грн. Зазначив, що відповідач 12.10.2018 звернувся до Пенсійного фонду України з листом щодо виділення коштів на виплату пенсії позивачу за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, у відповідь на який Пенсійний фонд України 18.01.2019 повідомив, що виплата різниці між розміром пенсії, визначеним за рішенням суду та перерахованим згідно постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 за вказаний період проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». На виконання вимог вказаної постанови КМУ № 649 відповідачем направлено до Пенсійного фонду України реєстр рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, до якого включено, зокрема, виплату коштів на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 за позовом ОСОБА_1 на суму 65269,68 грн. Однак, вказані обставини не було взято судом першої інстанції до уваги. З урахуванням викладеного, вважає, що ГУ ПФУ в Сумській області здійснено всі залежні від нього заходи для забезпечення виконання рішення суду, а відтак, підстави для винесення окремої ухвали відсутні.

Позивач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану окрему ухвалу суду першої інстанції - без змін. Пояснив, що відповідачем не було виконане рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 навіть в частині нарахування пенсії. Відповідач створював плутанину в сумах нарахованої та фактично виплаченої пенсії, щоразу видавав нові довідки про розмір нарахованої пенсії з різними сумами виплаченої пенсії, які не підтверджувались фактичними обставинами, після чого повідомляв органи Державної виконавчої служби про виконання рішення. Відповідач в ході розгляду заяви позивача не зміг пояснити суду розміри та порядок нарахування пенсії відповідно до вказаного рішення суду. Доводи та розрахунки, наведені відповідачем в апеляційній скарзі на окрему ухвалу, не наводились відповідачем в суді першої інстанції, незважаючи на неодноразові вимоги суду. Наведені апелянтом розрахунки проведені відповідачем лише внаслідок прийняття окремої ухвали судом першої інстанції. На даний час відповідач ухиляється від виконання вказаного рішення в частині виплати нарахованої суми, а саме не виконує вимоги п.5 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 в частині направлення відповідних документів до Пенсійного фонду України.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції окрему ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 по справі № 818/1362/18 скасувати.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві просив суд апеляційної інстанції проводити розгляд справи за відсутності позивача.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги окрему ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - ГУПФУ в Сумській області, відповідач), в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, прийнятих судом, просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії на підставі довідки УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 24.04.2018 №11/297 (посадовий оклад - 3550,00 грн.; оклад за військовим званням (полковник) - 2400,00 грн.; надбавка за стаж служби 50% - 2975,00 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% - 4462,50 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 532,50 грн., премія 25% - 3480,00 грн.; усього - 17400,00 грн.), починаючи з 01.01.2016.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 по справі № 818/1362/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії на підставі довідки УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №11/297 від 24.04.2018 (посадовий оклад - 3550,00 грн.; оклад за військовим званням (полковник) - 2400,00 грн.; надбавка за стаж служби 50% - 2975,00 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% - 4462,50 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 532,50 грн.; премія 25% - 3480, 00 грн.; усього 17 400 грн.), починаючи з 01.01.2016, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Вказане рішення суду набрало законної сили 23.06.2018.

25.06.2018 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по даній справі.

На виконання вказаного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 29.06.2018 було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та встановлено розмір пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 10 740, 00 грн. та визначено суму заборгованості пенсійної виплати в розмірі 94 386,67 грн. (а.с. 124).

Разом із вказаним розрахунком, ГУ ПФУ в Сумській області, 23.07.2018 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області направлено лист, в якому відповідач просить закінчити виконавче провадження, оскільки, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 по справі № 818/1362/18, Головним управлінням проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 . Щодо виплати нарахованих сум пенсії позивачу в період з 01.01.2016 по 31.12.2017, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» зазначає, що нараховані суми будуть виплачені частками впродовж 2019-2020 років, після виділення коштів на фінансування вказаних виплат з Державного бюджету.

Не погодившись з розміром пенсії та сумою заборгованості, зазначеної в розрахунку від 29.06.2018 року на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № N/A 9504, ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 року по справі № 818/2128/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення з 85% до 70%, який повинен враховуватись при виплаті пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 85% суми грошового забезпечення відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", чинної станом на дату призначення пенсії, починаючи з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження максимальним розміром.

На виконання зазначеного рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області 27.08.2018 року знову було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та встановлено розмір пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 14790,00 грн, визначено суму заборгованості пенсійної виплати в розмірі 118 080,00 грн. (а.с. 121).

Також в матеріалах справи міститься інший розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії від 27.08.2018, в якому зазначено суму заборгованості пенсійної виплати в розмірі 108 957,60 грн. (а.с. 122).

Крім того, не погодившись із вищевказаним листом відповідача від 23.07.2018, ОСОБА_1 25.07.2018 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив встановити спосіб і порядок виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 по справі № 818/1362/18.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 по справі №818/1362/18 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії.

Встановлено порядок виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018, визначивши, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 одразу вся сума пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 без застосування механізму виплати перерахованої пенсії, визначеного постановою Кабінету Міністерства України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

У зв`язку з тривалим невиконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018, ОСОБА_4 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиконання вказаного рішення суду та встановити наявність підстав для притягнення до відповідальності першого заступника ГУ ПФУ в Сумській області О. Савісько.

Заява мотивована тим, що фактично на виконання рішення від 16 травня 2018 по справі № 818/1362/18 відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №11/297 від 24.04.2018 починаючи з 01.01.2016 з урахуванням виплачених сум пенсії, та встановити позивачу з 01.01.2016 пенсію у розмірі 14790 грн./міс., однак, протиправно визначив вказану пенсію в розмірі 12180,00 грн. Протиправність таких дій відповідача установлена рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 в справі 818/2128/18. Позивач зазначив, що відповідно до розрахунку наданого відповідачем 13.12.2018, йому фактично виплачувалось 6200,10 грн./міс. і доплата за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 відповідно до того ж розрахунку повинна складати 206157,60 грн. Проте, в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 30.01.2019 зазначено, що доплата за вказаний період складається з трьох сум 603,84 грн.+65269,68 грн.+117659,03 грн. = 183532,55 грн. Таким чином, позивач вважає, що посадові особи відповідача протиправно зменшили заборгованість по його пенсійним виплатам за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на суму 22625,05, яка підлягає нарахуванню та виплаті позивачу.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості, оскільки станом на час розгляду судом цієї заяви рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 року по справі № 818/1362/18 фактично не виконано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини»).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на виконання рішення суду від 16.05.2018 по справі № 818/1362/18, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016, при цьому в розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 29.06.2018 в графі "фактично виплачено" зазначено суму 8020,43 грн., разом з тим, в розрахунку від 27.08.2018, який було здійснено на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 по справі № 818/2128/18, в графі "фактично виплачено" зазначено суму 10740,00 грн., тоді як відповідно до іншого розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 27.08.2018, в графі "фактично виплачено" зазначено суму 6200,10 грн. (а.с. 121-123).

Тобто, як вірно зазначив суд першої інстанції, посадові особи відповідача у трьох розрахунках за один і той же період вказали різний розмір пенсії, фактично виплаченої позивачу.

В повідомленні про розмір пенсії, який було надіслано позивачу, в графі "фактично виплачено" зазначено суму 6 200,10 грн., а загальну суму доплати за період з січня 2016 року по грудень 2017 року вказано 206 157,60 грн. (а.с. 92 (зворотній бік).

З пояснень представника відповідача, наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, встановлено, що суми 8020,43 грн. та 10740,00 грн. є помилковими сумами, а вірною сумою є 6 200,10 грн. Крім того позивачем у заяві також зазначено, що фактично він отримував пенсію за період з січня 2016 року по грудень 2017 року у розмірі 6200,10 грн.

Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, визначаючи фактично виплачену пенсію позивачу у розмірі 8020,43 грн та 10740,00 грн, відповідач занизив суму заборгованості пенсійної виплати внаслідок здійсненого перерахунку, оскільки за період з січня 2016 року по грудень 2017 року позивачу фактично щомісячно виплачувалась пенсія в розмірі 6200,10 грн.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 визначено певний спосіб і порядок виконання судового рішення по справі № 818/1362/18, а саме встановлено, що позивачу слід виплатити всю суму заборгованості за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 одразу.

Цей спосіб і порядок виконання судового рішення є обов`язковим для боржника ГУПФУ в Сумській області. У випадку незгоди відповідача із вказаною ухвалою останній не позбавлений можливості її оскаржити в апеляційному порядку, однак, це не є поважною причиною для невиконання ухвали.

Між тим, зазначена ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 не оскаржена відповідачем та набрала законної сили.

Однак, відповідач не лише не виконав рішення суду у спосіб, що встановлений ухвалою від 02.08.2018 по справі № 818/1362/18, а навіть не визначився із сумою заборгованості, яка підлягає виплаті на користь ОСОБА_1 .

Так, у розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 29.06.2018 доплату за період з січня 2016 року по липень 2018 року зазначено 94 386,67 грн. (а.с.61), в розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 27.08.2018 загальну суму доплати за період з січня 2016 року по грудень 2017 року зазначено 108 957,60 грн. (122), в іншому розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 27.08.2018 року загальну суму доплати за період з січня 2016 року по серпень 2018 року зазначено 118080,00 грн. (а.с.121), а в повідомленні про розмір пенсії, який було надіслано позивачу, загальну суму доплати за період з січня 2016 року по грудень 2017 року вказано 206 157,60 грн. (зворотній бік а.с.92).

При цьому, суми пенсії в розрахунку на місяць за одні й ті самі періоди (з січня 2016 року по грудень 2017 року) у вказаних вище розрахунках також є різними.

Відповідач в обґрунтування нездійснення виплати ОСОБА_1 заборгованості по перерахованій пенсії посилається на те, що така заборгованість буде виплачена в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Вказаною постановою КМУ затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі по тексту - Порядок № 649), та передбачено, що виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого цією постановою.

Пунктом 1 Порядку № 649 передбачено, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника (пункт 4 Порядку № 649).

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:

документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;

копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;

розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою (пункт 5 Порядку № 649).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду (далі - комісія).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

З аналізу вищевказаних норм права вбачається, що орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення, з метою виконання судового рішення зобов`язаний вжити заходів, визначених Порядком № 649, зокрема, здійснити розрахунок суми, що підлягає виплаті.

Разом з тим, як зазначалось вище, в матеріалах справи наявні чотири виконані відповідачем розрахунки заборгованості з виплати пенсії з чотирма різними сумами заборгованості - від 29.06.2018 на суму 94 386,67 грн., від 27.08.2018 на суму 108 957,60 грн., від 27.08.2018 року на суму 118080,00 грн., від 13.12.2018, наведеному в повідомленні про розмір пенсії, який було надіслано позивачу - 206 157,60 грн.

При цьому обґрунтованих пояснень з приводу різниці у сумах заборгованості, вказаної у цих розрахунках, відповідачем до суду першої інстанції не надавалось.

Так, з відзиву на заяву ОСОБА_1 (а.с.115) неможливо встановити, яким чином відбувався перерахунок пенсії позивача на виконання постанови суду від 16.05.2018 по справі № 818/1382/18 та які суми до виплати було визначено на виконання цього рішення. Натомість, наведено розмір пенсії позивача, сформований після проведення перерахунку на виконання рішення суду від 25.07.2018 по справі № 818/2128/18 - 14790,00 грн. (який відрізняється від вказаного в апеляційній скарзі - 6200,00 грн.), та зазначено, що заборгованість за період з 01.01.2016 по 26.08.2018 буде виплачена на умовах Порядку № 649. З 01 січня 2019 року позивачу виплачується щомісячно доплата до пенсії в розмірі 897,59 грн. (50% підвищення внаслідок перерахунку пенсії, як це передбачено пунктом 3 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018).

Як вбачається з копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 18.01.2019 № 546/02.2-04 та витягу з реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (а.с. 116-117), відповідачем було внесено до зазначеного вище реєстру рішення суду від 16.05.2018 по справі № 818/1362/18, при цьому суму заборгованості, що необхідно сплатити ОСОБА_1 , внесено в реєстр у розмірі 65 269,68 грн.

В апеляційній скарзі представником ГУ ПФУ в Сумській області жодним чином не обґрунтовано зазначення в реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, суми заборгованості саме в розмірі 65269,68 грн.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, до моменту надходження листа з Пенсійного фонду України від 18.09.2019, яким повідомлено, що заборгованість буде виплачена за окремою бюджетною програмою, згідно з Порядком № 649 (а.с.127), відповідачем була визначена сума до виплати в розмірі 108957,60 грн., а після надходження цього листа - в розмірі 65269,68 грн.

Обґрунтованих пояснень з приводу зменшення суми заборгованості, яка підлягає виплаті позивачу, відповідачем не надано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що сума заборгованості, доведена до відома Пенсійного фонду України як така, що підлягає виплаті ОСОБА_1 на умовах Порядку № 649, вирахувана відповідачем невірно і є значно меншою від сум, самостійно зазначених в розрахунках Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Крім того, доказів виплати позивачу заборгованості з пенсійної виплати за період січня 2016 року по грудень 2017 року, не надано ані до суду першої інстанції, а відтак, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 року по справі № 818/1362/18 фактично не виконано.

Посилання апелянта на факт направлення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області листа до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виплату нарахованої пенсії ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, як на доказ вжиття всіх можливих заходів на виконання рішення суду, колегія суддів відхиляє.

Так, з листа ГУПФУ в Сумській області на адресу Пенсійного фонду України від 18.01.2019 № 546/02.2-04 вбачається, що інформацію щодо рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 818/1362/18 із зазначенням відомостей, передбачених пунктом 5 Порядку № 649, відповідачем було надіслано до Пенсійного фонду України лише 18.01.2019, незважаючи на те, що рішення ухвалене 16.05.2018, а порядок, в якому виплачується заборгованість за рішеннями суду, затверджено Кабінетом Міністрів України 22.08.2018.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 та наявність з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області протиправної бездіяльності щодо невиконання рішення суду та необхідності направлення на його адресу окремої ухвали.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 року по справі № 818/1362/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 25.11.2019 року