Справа № 420/4836/19
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4836/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

за участю секретаря Салюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротерминал» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.05.2019 №№ , , .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що документальною плановою виїзною перевіркою, оформленою актом від 25.04.2019 № 000248/15-32-14-081/33507625, встановлено порушення ТОВ «Євротерминал» вимог податкового законодавства, що призвело, серед іншого, до завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток в загальній сумі 18 212 573 грн; заниження податку на додану вартість в загальній сумі 1 541 703 грн та завищення від`ємного значення ПДВ на суму 43 812 грн. Підставою для вказаних висновків слугував аналіз перевіряючих взаємовідносин позивача із ФГ «Ількон-2016», в результаті чого представники податкового органу вважали непідтвердженими документально та неможливим придбання товарів (кукурудзи) на загальну суму 9 513 087,69 грн, у зв`язку із чим констатували безоплатне одержання ТМЦ (кукурудзи) з невідомого джерела та подальшу їх реалізацію. Так, за податковою інформацією Нікопольської ДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області контрагент позивача ФГ «Ількон-2016» не має достатньої кількості працівників, що унеможливлює здійснення суб`єктом господарювання господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, у зв`язку із чим операції купівлі-продажу товарів мають виключно документальний характер, які фактично не призводять до зміни вартості активів та пасивів підприємства за період здійснення відповідних операцій, а відтак призводять до штучного формування податкового кредиту у ТОВ «Євротерминал» по ланцюгу постачання від ФГ «Ількон-2016». Позивач зазначає, що підтвердженням факту здійснення господарських операцій є відповідні розрахункові платіжні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, в т.ч. товарно-транспортні накладні, а підставою для нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість є податкові накладні. При цьому, всі документи в повному обсязі були надані до перевірки, однак не всі документи були враховані, що й призвело до хибних висновків перевіряючих. Зважаючи на неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 20.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 09.09.2019 о 10:00 годині.

09.09.2019 до суду від ГУ ДФС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що встановлені в ході документальної планової виїзної перевірки дані і факти доводять нереальність господарських операцій позивача із ФГ «Ількон-2016» та дозволяють зробити висновки щодо складених для цілей оподаткування документів. Необхідною умовою для відображення операцій у складі податкового кредиту є факт придбання товарів/послуг. Водночас за відсутності факту придбання товарів/послуг, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Укладені між ТОВ «Євротерминал» та ФГ «Ількон-2016» договір не опосередкувався реальним виконанням операції, що становить його предмет. Фактично ТОВ «Євротерминал» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з ФГ «Ількон-2016». При перенесенні ТОВ «Євротерминал» інформації з неправомірно складених з контрагентами первинних документів до облікових регістрів порушено норми частини 5. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1996 за № 168/704, абзацу другого розділу 1 Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186. При перенесенні ТОВ «Євротерминал» неправомірно відображеної інформації у регістрах бухгалтерського обліку до фінансової звітності порушено норми п. 3 розділу 3 Національного положення бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 р. №73. Тобто, фактично проведено перерахування коштів не у зв`язку з реальним придбанням товарів, яке визначено предметом такого договору. Отже, будь-які документи (у т.ч. договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Контрагент позивача не міг реалізовувати поставки кукурудзи з урахуванням часу, місця знаходження майна. Вищенаведене свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку. Оскільки реальність вчинення господарських операцій ТОВ «Євротерминал» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів задекларований на папері, таким чином, у ТОВ «Євротерминал» не було підстав для податкового обліку операцій з придбання кукурудзи у ФГ «Ількон-2016».

13.09.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 08.10.2019 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 15.10.2019 о 11:00 год.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно направлень, виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області від 22.03.2019 № 1586/14-08, 1587/14-08, 1589/14-08, 1590/14-08, 1591/14-08, 1592/14-08, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України та на підставі наказу Головного управлінням ДФС в Одеській області від 12.03.2019 № 1777 співробітниками ГУ ДФС в Одеській області проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Євротерминал» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт від 25.04.2019 року № 000248/15-32-14-08/33507625.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Євротерминал»:

п.п. 44.1 і 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139, п. 140.3 ст. 140 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток у загальні сумі 18 212 573 грн, у тому числі за 1 квартал 2018 року на суму 7 927 573 грн, за півріччя 2018 року на суму 17 712 573 грн, за 3 квартали 2018 року на суму 17 712 573 грн, за 2018 рік на суму 18 212 573 грн;

п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у загальній сумі 1 541 703 грн, у тому числі за березень 2018 року на суму 1 109 026 грн, за жовтень 2018 року на суму 423 732 грн, за листопад 2018 року на суму 8 945 грн та завищено від`ємне значення податку на додану вартість на суму 43 812 грн;

п. 201.1 і п. 201.10 ст. 201 ПК України, в результаті чого несвоєчасно зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на суму 16 986,7 грн ПДВ;

пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 № 897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств» в частині неподання Податкової декларації (Додатків ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) за 1 квартал 2017, 1 півріччя 2017, 3 квартали 2017, 2017 рік;

статті 51, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України та в порушення Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за № 111/2655) до податкових розрахунків за перевіряємий період включені недостовірні дані, щодо не відображення сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків та нарахованих (сплачених) сум утриманого з них податку, що призвело до зменшення податкових зобов`язань платника податку та зміни (відсутності даних) платника податку за ознакою доходу « 127», щодо не відображення нарахованих (повернених) поворотних фінансових позик за ознакою « 153» та не відображенням сум виплаченого доходу та сум перерахованого військового збору у 1 кварталі 2017 року та 2 кварталі 2018 року.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 17.05.2019 № , яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 18 212 573 грн; № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість (14010100) в розмірі 1 541 703 грн та застосовано штрафну санкцію 770 852 грн; № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість (11010100) в розмірні 43 812 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

З огляду на матеріали справи, між ТОВ «Євротерминал» (Покупець) та ФГ «Ількон-2016» укладено договір поставки № ИЕ-1503 від 15.03.2018, згідно з додатком № 1 від 15.03.2018 якого ФГ «Ількон-2016» продає товар кукурудзу 3 класу, українського походження, врожаю 2017 р., в кількості 1000 т, МТ (+/- 10%). Загальна вартість товару складає 5 988 000 грн.

Згідно п. 5 ФГ «Ількон-2016» зобов`язано здійснити поставку товару не пізніше 31.03.2018 на умовах СРТ: ТОВ «Бориваж», Одеська область, Комінтернівський район, смт. Нові Біляри.

Додатком № 2 від 15.03.2018 до договору поставки № ЕИ-1503 сторони передбачили, що продавець продає, а покупець купує кукурудзи 3 класу, українського походження, врожаю 2017 р., у кількості 700 т, МТ (+/- 10%). Загальна вартість Товару складає 4 191 600 грн. Згідно з п.5 Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару не пізніше 31.03.2018 на умовах СРТ: ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», м. Одеса, Митна пл., буд. 1.

На виконання вищезазначеного договору на адресу ТОВ «Євротерминал» поставлено кукурудзу згідно видаткових накладних 25.03.2018 № 54, 24.03.2018 № 56, 24.03.2018 № 57, 24.03.2018 № 55, 24.03.2018 № 53, 21.03.2018 № 52, 17.03.2018 № 51, 16.03.2018 та податкових накладних 25.03.2018 № 74, 25.03.2018 № 73, 25.03.2018 № 71, 25.03.2018 № 72, 22.03.2018 № 70, 21.03.2018 № 69, 17.03.2018 № 68, 16.03.2018 № 67 всього 1588,692 т вартістю 9513087,69 грн, ПДВ 1585514,61 грн.

У бухгалтерському обліку оприбуткування та списання товарно-матеріальних цінностей відображено: - Дт 281 Кт 631 відображено вартість оприбуткованих у березні 2018 року товарно-матеріальних цінностей (кукурудза) на загальну суму 7 927 573,08 грн (1 588,692 т); - Дт 6441 Кт 631 відображено ПДВ з вартості товарів у загальній сумі 1 585 514,61 грн; - Дт 902 Кт 281, Дт 79 Кт 902 відображено списання собівартості проданих товарів у сумі 7 927 573,08 грн (1588,692 т.), у тому числі у 2 кварталі 2018 року на суму 7 927 573,08 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ТОВ «Євротерминал» до складу податкового кредиту березні 2018 року, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за період березень 2018 року, на загальну суму ПДВ 1 585 514,61 грн.

В подальшому для реалізації вищезазначених товарів ТОВ «Євротерминал» було укладено договір комісії від 12.03.2018 року № ЕТ/18-0312 із ТОВ «ВИНАГРО-ФУД» (), згідно з яким Комітент поручає, а Комісіонер зобов`язується від свого імені та за рахунок Комітента за обумовлену винагороду здійснити одну або декілька зовнішньоекономічних угод по продажу сільськогосподарської продукції, що належить Комітенту в кількості перерахованій у відповідних Додатках до даного Договору, а саме: Додаток № 2 від 15.03.2018 року до договору комісії № ЕТ/18-0312.

На підтвердження реалізації товару ТОВ «ВИНАГРО-ФУД» надано на адресу ТОВ «Євротерминал» звіт комісіонера від 31.05.2018 року, згідно з яким реалізовано товар компанії OIL HOUSE SP.ZOO відповідно до наступних митних декларацій ЕК10ДР 500170/2018/008245 від 09.05.2018, ЕК10ДР 500040/2018/004739 від 26.04.2018.

Відповідно до акту перевірки від 25.04.2019 року № 000248/15-32-14-08/33507625, встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 44.2 статті 44 ПК України, підпункту 2.13 пункту 2, пункту 1.2 статті 1, пункту 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року № 168/704, пунктів 1 і 2 статті 9, статті 8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого встановлено нереальність здійснення господарських операцій ТОВ «Євротерминал» з суб`єктом господарювання ФГ «Ількон-2016», тобто не підтверджено документально та встановлено неможливість придбання товарів (кукурудзи) на загальну суму 9 513 087,69 грн (у т.ч. ПДВ 1 585 514,61 грн), без ПДВ 7 927 573 грн, тобто вбачається безоплатне одержання ТМЦ (кукурудзи) з невідомого джерела та з подальшою їх реалізацією (продажем).

Згідно наданих до перевірки документів, вищевказані товари (кукурудза) підприємством оприбутковувалися та акумулювалися на бухгалтерському рахунку 281 «Товари», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками». Перевіркою встановлено, що згідно оборотних відомостей, на момент перевірки (станом на 31.12.2018) вищевказані товари продані. Згідно наданих до перевірки первинних документів, вищевказані товари реалізовувались ТОВ «Євротерминал» на адресу покупців-нерезидентів (експортні операції) про що свідчать договори, ВМД, інвойси, виписки банків, інше.

За висновком перевіряючих, ТОВ «Євротерминал» в порушення пунктів 44.1 і 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, пункту 1 статті 9 Закону № 996, пунктів 5, 7, 14, 21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 31.12.1999 №318, ТОВ «Євротерминал» занижено показники у рядку 2240 «Iнші доходи» Звіту про фінансові результати у розмірі 7 927 573 грн, що призвело до заниження значення рядка 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 7 927 573 грн, у тому числі за 1 квартал 2018 року на суму 7 927 573 грн.

Перевіркою повноти визначення фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток) за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 встановлено його заниження всього у сумі 7 927 573 грн, у тому числі за 1 квартал 2018 року на суму 7 927 573 грн.

Також на порушення підпункту 2.13 пункту 2, підпункту 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, пунктів 1 і 2 статті 9, статті 8 Закону № 996, пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3 статті 198 ПК України, ТОВ «Євротерминал» завищено податковий кредит на суму ПДВ 1 585 515 грн, у тому числі за березень 2018 року на суму 1 585 515 грн.

В основу вищезазначених висновків перевіряючих покладена узагальнена податкова інформація від 11.09.2018 за № 10840/7/04-36-14-22 «з питань проведення фінансово-господарських операцій за березень-травень 2018 року з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками» Нікопольської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області, згідно з якою встановлено, що ФГ «Ількон-2016», не маючи в штаті достатньої кількості працівників (інформація про спеціалізацію та професійні здібності відсутня) не залучало сторонні трудові ресурси у достатній кількості. Згідно ЄРПН встановлено придбання послуг: оренда нежитлового приміщення, транспортні послуги по перевезенню кукурудзи, пшениці, сої та вугілля, навантаження та розвантаження, та продукції: висівки пшеничні 47,9 тонн, горох подрібнений у кількості 87,3 тонн, зерновідходи пшениці у кількості 75,6 тонн, кукурудза у кількості 27023,1 тонн, кукурудза 3-го класу українського походження врожаю 2017 року у кількості 9882 тонн, макуха соєва у кількості 2524,22 тонн, макуха соняшникова у кількості 8153,24 тонн, насіння соняшника у кількості 2209,9 тонн, олія соєва у кількості 162,96 тонн, олія соняшникова у кількості 225,03 тонн, пшениця у кількості 12730,86 тонн, соєві боби у кількості 1950 тонн, соя у кількості 9717,62 тонн, паливна гранула із лузги соняшника у кількості 1123 тонн, шрот соняшниковий у кількості 510 тонн, ячмінь у кількості 100 тонн, та реалізовано: висівки пшеничні 47,9 тонн, горох подрібнений у кількості 87,3 тонн, зерновідходи пшениці у кількості 75,6 тонн, кукурудза у кількості 8194,65 тонн, макуха соєва у кількості 27328,26 тонн, макуха соняшникова у кількості 1459,32 тонн, насіння соняшника у кількості 1221,97 тонн, олія соєва у кількості 84,63 тонн, олія соняшникова у кількості 1326,45 тонн, пшениця у кількості 6796,09 тонн, соняшник у кількості 44,7 тонн, соя у кількості 7543,22 тонн, паливна гранула із лузги соняшника у кількості 1123 тонн, шрот соєвий у кількості 602,41 тонн, шрот соняшниковий у кількості 2916,14 тон, ячмінь у кількості 79,29 тонн. Обсяг штучно реалізованого товару свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без наявності допоміжних послуг та малої кількості працюючих.

Також в акті перевірки зазначено, що згідно бази єдиного реєстру податкових накладних ФГ «Ількон-2016» отримував вказану номенклатуру товарів (кукурудзу) по наступним ланцюгам постачання: ТОВ "ДЕЛЛ КОМ" (однак на його адресу від ТОВ "Пульсар" (код 13433580), ТОВ "МАРІНУС" (код 40963759), ТОВ "АМІС ТРЕЙД" (код 41616180) надійшли одяг, ковбаси, взуття, яйця) та ТОВ "ПРИЗМАТРОН" (в свою чергу отримано від ТОВ "ЮЗІ ГРУП", 41360234, однак на його адресу надійшли цигарки та одяг від ТОВ "УРБАН-ІФ" (код 41296049), ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ АТЛАС ТРЕЙД" (код 41620375), ТОВ ""ТІ-МАСТЕР" (код 41085850), ТОВ "МЕРЕЖА МАГАЗИНІВ"ТАБАК" (код 40475943), ТОВ "МАРІНУС" (код 40963759), ТОВ "КВАРТАЛ 5" (код 38926278), тощо).

Вищезазначені відомості перевіряючими визнані достатніми для констатації про штучне формування податкового кредиту ТОВ «Євротерминал» по ланцюгу постачання від ФГ «Ількон-2016», а також про неможливість реального здійснення платником податків ФГ «Ількон-2016» зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна.

Відтак, перевіряючі вважали, що оскільки реальність вчинення господарських операцій ТОВ «Євротерминал» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів задекларований на папері, таким чином, у ТОВ «Євротерминал» не було підстав для податкового обліку операцій з придбання кукурудзи у ФГ «Ількон-2016».

Характер відтворюваних ТОВ «Євротерминал» операцій купівлі-продажу товарів мають виключно документальний характер, які фактично не призводять до зміни вартості активів та пасивів підприємства за періоди здійснення відповідних операцій, а відтак призводять до штучного формування податкового кредиту у ТОВ «Євротерминал».

Згідно первинних документів, наданих до перевірки, даних ЄРПН, даних інформаційних баз ДФС України, ТОВ «Євротерминал» здійснено лише документальне оформлення придбаних товарів, без фактичної їх поставки, формування податкового кредиту без реального здійснення господарської та іншої економічної діяльності за такими операціями.

Отже, виходячи з вищенаведеного, перевіркою зроблено висновок про те, що ТОВ «Євротерминал» неправомірно перенесено інформацію зі складених первинних документів до облікових регістрів, а з них - до Декларацій з ПДВ. В порушення пункту 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, ТОВ «Євротерминал» необґрунтовано внесено записи в облікові регістри, які мають проводитись на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Відповідні складені документи не можуть за змістом пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України вважатися первинними документами для підтвердження даних податкового обліку.

Вирішуючи спір, суд враховує, що у податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договору позивача з контрагентом, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 ПК України.

Платники податку на додану вартість, об`єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені розділом 5 ПК України.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Як визначено пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 цієї статті встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З аналізу положень податкового законодавства можна зробити висновок, що підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані із рухом активів, зміною зобов`язань та власного капіталу платника податків та відповідають змісту укладених договорів. Таким чином, в даному випадку дослідженню підлягає реальність вчинення господарської операції, відповідність вчиненої господарської операції господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на формування податкового кредиту.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинним документом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Матеріалами справи господарські операції позивача з ФГ «Ількон-2016» щодо придбання кукурудзи підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку: договором, податковими накладними, реєстрами виданих та отриманих податкових накладних, платіжними дорученнями, які оцінені судом як такі, що належним чином оформлені та підтверджують господарські операції.

При цьому норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкової вигоди (підприємницької діяльності).

Аналогічного висновку дійшов ВС/КАС у постанові від 28.10.2019 по справі № 826/5875/17.

Вирішуючи спір, суд не оминає увагою той факт, що в акті перевірки не заперечується наявність у ТОВ «Євротерминал» податкових накладних по взаємовідносинам з контрагентом, на підставі яких сформований податковий кредит відповідного періоду. Зазначені податкові накладні враховані при подачі податкових декларацій за відповідний період, занесені в реєстр виданих та отриманих податкових накладних та додатках до податкової декларації. Таким чином, в акті перевірки не спростовується виконання платником податків вимог законодавства щодо формування податкового кредиту.

Поряд із тим, порушення контрагентом податкової дисципліни, правил ведення господарської діяльності на які посилається контролюючий орган не можуть бути покладені в основу висновку про те, що господарські операції з ТОВ «Євротерминал» є нереальними з огляду на те, що юридична відповідальність має індивідуальних характер, а тому на платника податків не можуть бути покладені негативні наслідки у зв`язку із недобросовісними діями його контрагента.

У рішенні від 18.03.2010 по справі Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії (п. 23 даного рішення) ЄСПЛ зазначив, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Втім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Крім того, за висновком ВС/КАС України у постанові по справі № 813/5852/15 від 27.02.2018 податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. У разі підтвердження реального характеру здійснених поставок платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередньої участі у зловживанні цієї особи.

Поряд із тим, взаємовідносини контрагентами із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими ТОВ «Євротерминал» не вступало у господарські відносини, самі по собі не можуть бути достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин між ними. Більш того контролюючим органом не зазначено конкретний період за який, нібито, було штучно формовано ПДВ.

Зазначена правова позиція також узгоджується із постановою Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду у справі № 826/2321/16 від 16.05.2018 року.

Оцінюючи доводи відповідача про те, що на ФГ «Ількон-2016» працювала недостатня кількість осіб та відсутність умов та виробничих потужностей, суд враховує, що зазначені обставини не виключають можливості реального виконання господарських операцій, оскільки можливе залучення працівників за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та залучення субпідрядників до виконання робіт, про що також зазначено ВС/КАС України у постанові від 11.06.2019 по справі № 825/2387/18.

Також суд відхиляє посилання контролюючого органу на податкову інформацію, оскільки внесені відомості є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, а висновки викладені в податковій інформації, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків, про що також вказав ВС/КАС України у постанові № 804/7470/16 від 21.02.2018.

Крім того, будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними (постанова Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду у справі № 811/2154/13а від 27.02.2018).

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат чи податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними (постанова Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 26.06.2018 по справі № 826/3006/14).

Зазначене узгоджується із конституційним принципом індивідуального характеру юридичної відповідальності, судової практики Європейського з прав людини у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії» (заява №6689/03), рішення по справі «Інтерсплав проти України» (заява № 803/02).

У постанові № 813/5852/15 від 27.02.2018 ВС/КАС України наголосив, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

В свою чергу, ТОВ «Євротерминал», як до перевірки, так і до суду, надало належним чином оформлені первинні та бухгалтерські документи, які підтверджують зроблені позивачем витрати та вказують на реальну зміну його майнового стану.

В той же час, в акті перевірки не наведено жодних обставин та доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Про обов`язковість надання таких доказів вказано у постанові Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду у справі № 826/2321/16 від 16.06.2018.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами» (постанова ВС/КАС у справі №821/1344/17 від 24.04.2018).

Надані докази щодо використання отриманих від контрагентів робіт у господарській діяльності ТОВ «Євротерминал», руху активів та власного капіталу, відповідності економічному змісту укладених угод та підтвердження господарських операцій належним чином оформленою первинною документацією унеможливлюють позбавлення позивача права на податковий кредит. Інакше буде порушенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод громадян.

Так, у своїх висновках Суд неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а п. 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів".

В контексті зазначеного, слід наголосити, що податковий орган при виконанні покладених на нього повноважень зобов`язаний діяти на підставі, у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України. Не зважаючи на той факт, що Податковим кодексом України встановлене право контролюючого органу на здійснення перевірок (документальних, невиїзних, виїзних, планових та позапланових перевірок), суд наголошує, що у той же час контролюючий орган позбавлений права на відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб`єктивних припущень, які не мають підтвердження доказами.

На підставі викладеного, суд вважає зроблені податковим органом висновки про заниження ТОВ «Євротерминал» податку на додану вартість та завищення від`ємного значення з податку на додану вартість по взаємовідносинам із ФГ «Ількон-2016» такими, що не відповідають фактичним обставинам, адже спростовуються первинною документацією.

В той же час, податковим повідомленням-рішенням від 17.05.2019 № , зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 18 212 573 грн, з яких лише 7 927 573 грн по операціях з ФГ «Ількон-2016».

Зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 9 750 000 грн здійснено у зв`язку із безпідставним включенням до складу рядку 3.2.1 «Сума процентів, зменшена щорічно на 5 відсотків, яка збільшила фінансовий результат до оподаткування минулих періодів (пункт 140.3 статті 140 розділу ІІІ ПК України» додатку «РІ» за 2018 р., а зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 535 000 грн здійснено у зв`язку зі списанням дебіторської заборгованості без відображення її в додатку «РІ» декларації з податку на прибуток.

При цьому в судовому засіданні представник позивача, яка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, вищезазначені порушення ТОВ «Євротерминал» по сумах 9 750 000 грн та 535 000 грн визнала, чим підтвердила часткову правомірність податкового повідомлення-рішення від 17.05.2019 № .

Таким чином, вищерозглянуті висновки відповідача в акті перевірки ґрунтуються на хибному тлумаченні законодавства та не підтверджені жодними документами та доказами з боку відповідача. Натомість, позивачем документально підтверджено правомірність формування податкової звітності, правильність визначення податкових зобов`язань в частині правовідносин з ФГ «Ількон-2016», у зв`язку із чим суд дійшов висновку про неправомірність спірних податкових Головного управління ДФС в Одеській області від 17.05.2019 №№, , та неправомірність податкового повідомлення-рішення від 17.05.2019 № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 7 927 573 грн (сім мільйонів дев`ятсот двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят три грн).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротерминал» (65006, м. Одеса, Хаджибейська дорога, 4; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 17.05.2019 №№, , .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 17.05.2019 № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 7 927 573 грн (сім мільйонів дев`ятсот двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят три грн).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротерминал» судові витрати у розмірі 19 210 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті десять грн).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.11.2019.

Суддя І.В. Завальнюк