Справа № 560/3352/19
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3352/19
РІШЕННЯ

іменем України

22 листопада 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та виплати пенсії з 1 січня 2016 року по 1 січня 2019 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VII, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18.11.2015 №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VII, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18.11.2015 №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268" починаючи з 1 січня 2016 року по 1 січня 2019 року без обмеження граничного розміру, однак не менше розміру, ніж 50% грошового забезпечення теперішнього поліцейського на аналогічній посаді Полюка Михайла ОСОБА_2 співробітника ОВС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з грудня 1996 року є пенсіонером МВС України, якому призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вважає, що законодавством йому гарантовано право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом.

Вважає, що відповідач, одержавши виготовлену довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2016, зобов`язаний був ухвалити рішення про перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 і здійснити виплату перерахованого розміру пенсії.

Проте, відповідач обов`язку щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 не виконав. При цьому, згідно з отриманою відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №22816/04 від 11.07.2019, відповідач зазначає, що позивач фактично відмовився від отримання пенсії за вислугу років та перейшов на пенсійне забезпечення за іншим законом. Не заперечуючи обставину переходу на інший вид пенсії, позивач зазначає, що надбавки до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" він отримував тільки за 4 місяці 2019 року, а саме січень-квітень 2019 року. Зауважив, що в отриманій ним відповіді Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нічого не зазначає про заборгованість з нарахування та виплати пенсії за вислугу років з січня 2016 року по січень 2019 року.

Також, згідно з отриманою відповіддю, підставою відмови є лише відсутність коштів у державному бюджеті на 2015-2017 роки. Звернув увагу на те, що обмежене фінансування або відсутність коштів у державних бюджетах України не може бути підставою для відмови або нездійснення перерахунку та виплати пенсії особам, які мають на це право.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.10.2019 відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_1 з 11.12.1996 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На підставі заяви позивача від 03.04.2019 йому припинено виплату пенсії за вислугою років. З 01.05.2019 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зазначив, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки наданої ліквідаційною комісією УМВС України в Хмельницькій області №45/121/49-2018 про розмір грошового забезпечення, 04.04.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016.

Вказав, що позивач просить провести перерахунок та виплату пенсії, посилаючись на закони України та нормативно-правові акти, які регулюють умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та на службі в органах внутрішніх справ. При цьому, позивач із заявою про поновлення виплати пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не звертався.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 відмовлено у задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін та про залишення позову без розгляду.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 11.12.1996 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Розмір пенсії становив 50% від суми грошового забезпечення.

Згідно з довідкою заступника голови ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області п/с №5655 розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу за нормами, чинними за січень 2016 року, становить 5716,49 грн, у тому числі посадовий оклад - 2400,00 грн, оклад за спеціальним званням (капітан міліції (капітан поліції) - 1800,00 грн, надбавка за стаж служби (35%) - 1470,00 грн, премія (0,82%) - 46,49 грн.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки наданої ліквідаційною комісією УМВС України в Хмельницькій області п/с №5655, 04.04.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 30.04.2019. Розмір доплати за вказаний період становить 43077,88 грн. Основний розмір пенсії при перерахунку - 50% грошового забезпечення.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 03.04.2019, в якій просив припинити виплату пенсії за вислугу років з 01.05.2019 у зв`язку з переходом на пенсію за віком.

З 01.05.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте, припинено виплату доплати до пенсії відповідно до проведеного перерахунку згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

При цьому, вказаний перерахунок було здійснено в період, коли позивач отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач звернувся до відповідача щодо виплатити заборгованості по пенсії за 2016-2017 роки в розмірі 50% грошового забезпечення теперішнього поліцейського на аналогічній посаді без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Листом №22816/04 від 11.07.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про проведення 04.04.2018 перерахунку розміру його пенсії з 01.01.2016 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" на підставі довідки наданої ліквідаційною комісією УМВС України в Хмельницькій області. Звернуто увагу, що виплата нарахованих коштів за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 проводиться разом з пенсією, яку особа отримує відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Оскільки ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та припинено з 01.05.2019 виплату пенсії по Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", то, відповідно, припинено виплату нарахованої доплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. Крім того, зазначено, що доплату згідно з проведеним перерахунком за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в сумі 5625,00 грн зараховано на рахунок позивача у квітні 2018 року. За період з 01.01.2016 по 31.12.2017 нарахована доплата в розмірі 37452,88 грн, виплата якої проводилась з 01.01.2019 по 30.04.2019 у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Разом з тим, у період з січня по квітень 2019 року на банківський рахунок позивача перераховано 3121,08 грн. Тобто, залишок невиплачених коштів - 34331,80 грн.

Позивач, вважаючи, що порушено його право на пенсійне забезпечення, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення в Україні складається, зокрема, з цього закону та Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з преамбулою Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цей закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ (до яких відносить позивач).

Абзацом 2 пункту 13 Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Це положення кореспондується з приписами статті 5 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, законодавство передбачає переведення осіб з одного виду пенсії на іншій за бажанням цих осіб.

Статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено право на перерахунок раніше призначених пенсій. Відповідно до частини 4 вказаної статті, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45).

Відповідно до пункту 1 Порядку №45, в редакції чинній на дату виникнення права на перерахунок, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Так, Кабінет Міністрів України постановою "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988 (далі - Постанова №988) та постановою "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268" від 18.11.2015 №947 встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ. Постанова №988 набрала чинності 02.12.2015.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) встановлено порядок перерахунку та виплати пенсії відповідно до Постанови №988.

Зокрема, абзацом 2 пункту 3 Постанови №103 визначено, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Виходячи з вказаних положень відповідачем позивачеві в період, коли він отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", було здійснено перерахунок пенсії. Проте, сума доплати за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року не була виплачена в повному обсязі з огляду на положення абзацу 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №103, яка передбачала їх виплату, коли позивача переведено на пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і знято з обліку, як отримувача пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Суд вважає, що відмова відповідача виплатити перераховані суми пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року порушує право позивача на соціальний захист, встановлене статтею 46 Конституції України з огляду на наступне.

Постановою №103 прямо визначено, що вона прийнята відповідно до частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При цьому, частина 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачала, як наведено вище, що Кабінет Міністрів України визначає порядок перерахунку пенсій, а не строки виплати.

Строк виплати пенсії встановлено частиною 3 статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Відповідно до частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, пункт 3 Постанови №103 не підлягав застосуванню відповідачем.

Крім того, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №826/12704/18, яке набрало законної сили.

Разом з тим, скасування пункту 3 Постанови №103 не нівелює обов`язку виплатити вже нараховану суму заборгованості за попередній період.

Тобто, виплата донарахованих сум пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року повинна бути здійснена з урахуванням вимог статей 52 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з частиною 2 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Посилання відповідача на неможливість отримання пенсійних виплат за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" одночасно суд вважає необґрунтованими, оскільки спірним в цій справі є не право позивача на отримання різних видів пенсії, а питання не виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахованої суми пенсії за попередній період, яка була сформована саме під час перебування ОСОБА_1 на обліку у відповідача при отриманні пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і, як встановлено судом, не сплачена саме з вини останнього.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За змістом статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пункті 30 рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2014 у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заяви №68385/10 та №71378/10) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: "перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, носить загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою.

Що стосується соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату в якості права на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (пункт 31 рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.2014 у справі "Суханов та Ільченко проти України").

Зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (пункт 52 рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.2014 у справі "Суханов та Ільченко проти України").

Водночас, у пункті 53 вказаного рішення Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення Європейського Суду з прав людини від 01.06.2006 у справі "Федоренко проти України" (Заява №25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

З огляду на наведене, нарахована відповідачем сума за перерахунком пенсії позивача за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, є майном ОСОБА_1 у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити її позивачеві є невиправданим втручанням в мирне володіння таким майном, яке не є законним, не переслідує легітимну мету в інтересах суспільства, та не є пропорційним переслідуваній меті.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо припинення виплати нарахованої доплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 є протиправною.

Разом з тим, в рамках адміністративного судочинства бездіяльністю є певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Суд зазначив, що згідно з матеріалами пенсійної справи позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 при застосуванні основного розміру пенсії - 50% грошового забезпечення. Тому, відсутні підстави для твердження про бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та виплати пенсії з 01.01.2016 по 31.12.2017 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VII, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18.11.2015 №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268". Зазначене зумовлює відсутність правових підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вказаний період та на підставі наведених нормативно-правових актів.

Водночас, суд вважає передчасними позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та виплати пенсії з 1 січня 2018 року по 1 січня 2019 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VII, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18.11.2015 №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268" та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 1 січня 2018 року по 1 січня 2019 року відповідно до наведених вимог законодавства. Так, ОСОБА_1 не звертався до відповідача з вимогами щодо перерахунку та виплати йому пенсії з 1 січня 2018 року по 1 січня 2019 року, про що свідчить зміст звернення позивача від 05.07.2019. Таким чином, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Також передчасними є позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без обмеження граничного розміру, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Разом з тим, оскільки права позивача в частині виплати недоотриманих сум пенсії, обмеження виплати пенсії граничним розміром на час розгляду цієї справи не порушені, виплата перерахованої пенсії в повному обсязі не проведена, підстави для вирішення питань щодо правовідносин, які можливо матимуть місце у майбутньому - відсутні.

Стосовно інших посилань сторін, суд оцінює їх критично з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно з пунктом 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо припинення виплати нарахованої доплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести виплату нарахованої доплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 з врахуванням виплачених сум.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо припинення виплати нарахованої доплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести виплату нарахованої доплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 з врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22 листопада 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.А. Божук