Справа № 638/18259/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 р.Справа № 638/18259/16-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Семіряд І.В., м. Харків, повний текст складено 05.07.19 року по справі № 638/18259/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2016 позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова при не проведенні щорічних з 01 березня перерахунків заробітку для обчислення пенсії за вислугу років, обчисленні середнього заробітку та розміру пенсії за вислугу років та зобов`язання перерахунку заробітної плати та пенсії з 15.05.2016 за вислугу років відповідно до підпункту «в» пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу», затвердженого постановою КМУ № 418 від 21.07.1992 (в редакції Постанови КМУ №713 від 09.08.2005)

Рішенням Дзержинський районний суд м. Харкова від 25 червня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Шевченківського об"єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова при не проведенні щорічних з 01 березня перерахунків заробітку для обчислення пенсії за вислугу років, при обчисленні середнього заробітку та розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Зобов`язано Шевченківське об"єднане управління пенсійного фонду України м. Харкова перерахувати ОСОБА_1 з 15.05.2016 заробіток для обчислення пенсії за вислугу років відповідно до п. п. «в» пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу». Зобов`язано Шевченківське об"єднане управління пенсійного фонду України м. Харкова перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 (з 15.05.2016 року розмір пенсії з урахуванням раніше проведених виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об"єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп.

Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що рішення суду є необґрунтованим, незаконним, поставленим з порушенням норм матеріального права . Вказує , що на виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.08.2015 по справі № 638/11421/15-а щодо нарахування пенсії за вислугу років згідно поданої заяви №491 з 08.04.2015 та зарахування до спеціального стажу періоду роботи з 05.02.1982 по 23.10.2003 парашутистом рятувальником позаштатної парашутно-десантної групи, управлінням призначено пенсію з 08.04.2015 та зараховано до спеціального стажу зазначений період. Довідка від 17.03.2015р. № 06-14/476 не дає право позивачу на призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень ч.3 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає , що управління пенсійного фонду здійснювало свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 та прийняти рішення суду, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, з доводами, викладеними в апеляційній скарзі не згоден, вважає їх необґрунтованими, рішення Дзержинського районного суду від 25.06.2019 р. вважає законним та обґрунтованим, винесеним з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Вказує , що відповідач зазначає про порушення судом норм матеріального права, але не вказує яка норма закону порушена, в чому конкретно полягають порушення. Апеляційна скарга ідентична наданому суду першої інстанції відзиву на позов. Вважає рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 р. таким, що відповідає ч.3 ст.242 КАСУ, а саме є обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, судом надана оцінка всім аргументам учасників справи. Судом з`ясовані все обставини, на які зазначив Верховний Суд України в постанові від 22.01.2019 р., направляючи справу на новий розгляд. Вважає, що суд правомірно дійшов висновку про порушення відповідачем порядку розрахунку пенсії за вислугою років, чим порушені норми ч.3 ст.53, ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.6, п.п. «в» п.7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу», затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу» (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 року №713), абз.1 п.16 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування. Просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до вимог ст. 52 КАС України протокольною ухвалою замінено відповідача по справі з Шевченківського об"єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова на головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.08.2015 по справі № 638/11421/15-а задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова. Визнано період роботи позивача з 05.02.1982 по 23.10.2003 парашутистом - рятувальником позаштатної парашутно - десантної групи як стаж, який дає йому право на пенсію за вислугою років за виконання програми з виконання стрибків з парашутом поршневої і реактивної авіатехніки згідно постанови Кабінету Міністрів № 418 від 21.07.1992 і відповідно до довідки № 110 від 30.03.2015.

На виконання постанови Дзержинського районного районного суду від 06.08.2015 року щодо нарахування пенсії за вислугу років згідно поданої заяви № 491 з 08.04.2015 року та зарахування до спеціального стажу періоду роботи з 05.02.1982 року по 23.10.2003 року парашутистом рятувальником позаштатної парашутно-десантної групи, управлінням призначено пенсію з 08.04.2015 року та зараховано до спеціального стажу зазначений період.

Посилаючись в запереченнях на ст.19, ст. 54, ч.3 ст. 53, ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач посилається на розрахунок пенсії:

Розрахунок пенсії з 01.12.2015 року:

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розрахований за період роботи з 01.11.1987 року по 01.10.1992 року та 01.07.2000 р. по 15.04.2014 р. становить - 2695,05 грн. (0,91030*2960,62, де 0,91030 - індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку, 2960,62 - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки за 2014 рік). Кількість місяців для розрахунку заробітної плати складає - 221, з них про оптимізований - 60 (за період з 01.11.2006 року по 31.03.2012 року).

Коефіціент стажу - 0,50417 - 605 міс.

Коефіціент стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,68063.

Розмір пенсії за віком - 1834,33 грн. (0,68063*2695,05).

Доплата за понаднормативний стаж - 161,10 грн. - за 15 років.

Загальний розмір пенсії за віком - 1995,43 грн.

Розрахунок пенсії з 26.10.2016 року:

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розрахований за період роботи з 01.11.1987 р по 01.10.1992 р. та 01.07.200 р. по 15.04.2014 р. становить - 2695,05 грн. (0,91030*2960,62, де 0,91030 - індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку, 2960,62 - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки за 2014 рік). Кількість місяців для розрахунку заробітної плати складає - 221, з них про оптимізований - 60 (за період з 01.11.2006 року по 31.03.2012 року).

Коефіціент стажу - 0,50417 - 605 міс.

Коефіціент стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,68063.

Розмір пенсії за віком - 1834,33 грн. (0,68063*2695,05).

Доплата за понаднормативний стаж - 161,10 грн. - за 15 років.

Загальний розмір пенсії за віком - 1995,43 грн.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про пенсійне забезпечення» індексація та перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, прожиткового мінімуму та страхового стажу Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

З таких підстав відповідач заперечує проти позову (а.с.23-25).

На виконання рішення суду позивачеві призначено пенсію за вислугу років з 08.04.2015 як особі льотного складу.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що до спірних правовідносин в частині обрахунку середнього заробітку для обчислення пенсії позивача, мають бути застосовані положення постанови КМУ від 10 лютого 2000 р. №264 і, як наслідок, п.7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу», затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 року № 418.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, у яких вони зайняті.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 418 від 21 липня 1992 року «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу».

Розміри пенсій за вислугу років визначені ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (в редакції Закону №1222-ХІV), ч.3 якої передбачено, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія».

Дія статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на працівників із числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків - наглядачів) і бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, котрі вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом згідно з п.2 розділу другого «Прикінцеві положення» Закону № 1222-ХlV. Предметом регулювання зазначеної статті , як убачається з її назви, є розміри пенсій за вислугу років.

Підпунктом «в» п.7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу», затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 року № 418 (в редакції Постанови КМУ №713 від 09.08.2005 р.), передбачено, що у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно до положень ст. 57 Повітряного кодексу України екіпаж повітряного судна складається з осіб льотного складу, до якого належать особи льотного екіпажу та екіпажу пасажирського і вантажного салону, які під час польоту постійно виконують функції з виконання процедур, передбачених керівництвом з льотної експлуатації повітряного судна; обслуговування устаткування, механізмів та приладів, необхідних для польоту повітряного судна, а також обладнання, встановленого на повітряному судні та необхідного для виконання польотного завдання; забезпечення процедур безпеки пасажирів на борту повітряного судна та їх обслуговування. Склад екіпажу визначається залежно від типу повітряного судна, характеристик і тривалості польоту, характеру операцій, для яких це повітряне судно призначене. Поіменний список членів екіпажу визначається експлуатантом перед кожним польотом. Усі члени екіпажу належать до льотного складу.

Відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 68 « Авіаційний транспорт»), затвердженого наказом Міністерства транспорту України 17.07.2002 року № 488 бортоператор контролює відповідно до перевізних документів і центрувального графіка наявність, розміщення і кріплення вантажів і справність їх упакування; своєчасно доповідає командиру повітряного судна про несправності устаткування; вживає заходів для забезпечення цілості повітряного судна і розміщених на його борту вантажів; доповідає по закінченні польоту командиру повітряного судна свої зауваження; вимагає від працівників інженерно-авіаційної служби усунення несправностей устаткування вантажної кабіни (багажних відсіків) повітряного судна.

Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.08.2015 р. по справі № 638/11421/15-а встановлено, що позивач, як парашутист-рятувальник в період з 05.02.1982 року по 23.10.2003 року щорічно виконував план навчально-льотної підготовки бортового оператора по випуску парашутистів, що стверджується записами в льотній книжці позивача, тобто записи в льотній книжці підтверджують, що позивач відноситься до категорії фахівців «член льотного екіпажу повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам - наглядачам) і бортовий оператор, який виконує спеціальні роботи в польотах. Відповідно до своїх функціональних обов`язків парашутиста-рятівника позивач виконував щорічні плани навчально-льотної підготовки бортового оператора по випуску парашутистів, але на той час облік нальоту годин не проводився. Ведення льотної книжки бортоператора (облік нальоту) та видача свідоцтва бортоператора по випуску парашутистів, були запроваджені наказом Голови ЦК ДТСААФ СРСР № 85 від 16.02.1987р. Таким чином до вислуги років позивача, як парашутиста-випробувача зараховується час роботи з 05.02.1982р. по 23.10.2003 року на посаді льотно-випробного складу: парашутистом - рятувальником. Виходячи із системного аналізу вказаних правових актів, суд дійшов до висновку щодо наявності у позивача права на пенсію ОСОБА_1 за вислугою років згідно поданої ним заяви №491 з 8 квітня 2015 року за виконання програми з виконання стрибків з парашутом відповідно до довідки № 110 від 30.03.2015 року .

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини , встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позивач відноситься до категорії фахівців «член льотного екіпажу повітряних суден цивільної авіації (пілот, штурман, бортінженер, бортмеханік, бортрадист, льотчик-наглядач) і борт оператор який виконує спеціальні роботи в польотах», тобто до працівників льотно-випробного складу.

Так, матеріали справи свідчать та підтверджено відповідачем , що на виконання вказаного рішення суду позивачеві з 08.04.2015 призначено пенсію за вислугу років, як працівнику льотного складу.

Призначенні пенсії позивачу зазначив шифр та вид пенсії - 203 «Пенсія за вислугу років» (шифр 203 означає робітник льотного складу), а не льотно-випробного складу 220, який повинен бути зазначений, що підтверджує, що пенсія призначена та розраховується позивачу, як працівнику льотного складу.

Із долучених до матеріалів справи листа відповідача від 09.11.2016 № 573/П-11, адвокатського запиту від 21.02.2019, відповіді на адвокатський запит № 3553/-02-1/49 від 04.03.2019 встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії з урахуванням відповідного коефіцієнту відповідачем не здійснений з тих підстав, що пенсія призначена позивачу як працівнику льотного складу, а не льотно-випробного складу.

Відповідач не заперечує, що відповідно до п.п. «в» п.7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу» перерахунок пенсії позивачу не був проведений.

При цьому, згідно протоколу/розпорядження щодо призначення/ перерахунку пенсії (а.с.130) вказано про наявність у позивача стажу льотного та льотно-виробничого складу.

У зв`язку з прийняттям Закону України від 17 листопада 1999 р. № 1222-XIV "Про внесення змін до деяких законів України " Кабінет Міністрів України у відповідній постанові від 10 лютого 2000 р. № 264 "Про порядок обчислення заробітку для призначення пенсій особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації" установив, що особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, заробіток для обчислення пенсії визначається згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу".

Враховуючи викладене та те , що позивач набув права на призначення пенсії як працівник льотно-випробного складу, суд першої інстанції дійшов вірного приходить до висновку, що до спірних правовідносин в частині обрахунку середнього заробітку для обчислення пенсії позивача, мають бути застосовані положення постанови КМУ від 10 лютого 2000 р. №264 і, як наслідок, п.7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу», затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 року № 418.

Щодо посилання відповідача на відсутність довідки про заробітну плату, отриману позивачем на посаді льотно-випробного складу колегія суддів зазначає, що наявність чи відсутність довідки не є підставою для позбавлення позивача права на отримання пенсії за вислугу років як особі льотно-випробного складу .

Крім цього , колегія суддів звертає увагу на те , що розмір заробітної плати , з якої відповідач повинен обраховувати пенсію позивачу не було підставою для звернення до суду з даним позовом, підставою звернення є саме невірне проведення перерахунку пенсії позивачу , який набув права саме на отримання пенсії за вислугу років як особі льотно-випробного складу відповідно до підпункту «в» пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу», затвердженого постановою КМУ № 418 від 21.07.1992 (в редакції Постанови КМУ №713 від 09.08.2005 з урахуванням вимог щодо проведення перерахунку саме даного виду пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийнятого ним рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 року по справі № 638/18259/16-а залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 25.11.2019 року