Справа № 320/1919/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1919/19 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Салді Сервіс» до Головного управління ДФС у Київській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Київській області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Київській області, в якому просив стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Салді Сервіс" (ідентифікаційний код: 35997828, місце знаходження: 08132, Київська обл., МФО 321842, Київське ГРУ "Приват Банку", м. Вишневе) бюджетне відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку з податку на додану вартість за листопад 2012 року у розмірі 941193 (дев`ятсот сорок одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 00 коп.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Салді Сервіс" (ідентифікаційний код: 35997828, місце знаходження: 08132, Київська обл., МФО 321842, Київське ГРУ "Приват Банку", м. Вишневе) бюджетне відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку з податку на додану вартість за листопад 2012 року у розмірі 941193 (дев`ятсот сорок одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 00 коп.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну юридичну оцінку обставинам, що мають значення для справи.

Зокрема, в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що у зв`язку з відсутністю залишку невідшкодованого ПДВ на розрахунковому рахунку по декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року в сумі 941 193 грн. заяву ТОВ "Торговий дім "Салді Сервіс" про повернення суми бюджетного відшкодування не внесено до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ. При цьому, апелянт вказує, що норми Податкового кодексу України та Порядку № 62 не передбачають бюджетного відшкодування у спосіб судового стягнення безпосередньо з державного бюджету через ДКС України у Київській області.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року до участі у справі залучено третю особу - ГУ ДКС у Київській області.

В судове засідання 19 листопада 2019 року третя особа свого представника не направила, хоча про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ САЛДІ СЕРВІС" 20.12.2012 подало до ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2012 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 941 193 (Дев`ятсот сорок одна тисяча сто дев`яносто три) грн. 00 коп. однак сума бюджетного відшкодування не надійшла на рахунок позивача.

ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2012 року, за результатами якої складено Акт перевірки 21.01.2013р. №7/15-03/35997828 та прийнято податкове повідомлення рішення від 12.02.2013 р. №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ та застосовано штрафні (фінансові) санкції.

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив в судовому порядку та постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий д "САЛДІ СЕРВІС" задоволено, визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області Державної податкової служби від 12.02.2013р. №.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2015 року апеляційну скаргу ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 без змін.

Після набрання 25 травня 2015 року законної сили постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 податковий орган зобов`язаний був протягом п`яти робочих днів (з 25.05.2015 року по 29.05.2015 року) направити органу казначейства висновок про бюджетне відшкодування, а орган казначейства протягом п`яти робочих днів (з 01.06.2015 року по 05.06.2015 року) зобов`язаний був перерахувати дану суму бюджетного відшкодування позивачу.

Натомість, податковий орган у встановлений законом строк не направив органу казначейства висновок про бюджетне відшкодування, а орган казначейства у встановлений строк не перерахував дану суму бюджетного відшкодування позивачу

У зв`язку з цим 01 серпня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" звернулося до Київського окружного адміністративного суду адміністративним позовом про зобов`язання суб`єкта владних повноважень внести заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" про повернення г бюджетного відшкодування у розмірі 941 193 (Дев`ятсот сорок одна тисяча сто дев`яносто три) грн. 00 коп. відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до резолютивної частини Постанови Київського окружного адміністративної с суду від 30 листопада 2017 року у справі №810/2742/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС", Головне управління ДФС у Київській області (вул. Народного Ополчення, 5а, м. Київ - 151, 03680, СДРПОУ 39393260) зобов`язано внести заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" (вул. Вітянська, 1, кв. 51, м. Вишневе, Києво Святошинський р-н, Київська обл., 08132, код СДРПОУ 35997828, Р/р НОМЕР_1 , МФО 321842, Київське ГРУ "ПриватБанку", м. Вишневе) про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 941 193 (Дев`ятсот сорок одна тисяча сто дев`яносто три) грн. 00 коп. відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Постанова Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі №810/2742/17 набрала законної сили 15 лютого 2018 року в порядку частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з постановлениям Київський апеляційним адміністративним судом Ухвали від 15 лютого 2018 року у справі №810/2742/17 про повернення апеляційної скарги Головного управління ДФС у Київській області особі, яка її подала.

10 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВС М 57400616 з виконання виконавчого листа № 810/2742/17, виданого 07 березня 2018 року, про зобов`язання Головного управління ДФС у Київській області внести заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 941 193 (Дев`ятсот сорок одна тисяча сто дев`яносто три) гри. 00 коп. відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

14 січня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. була винесена Постанова про закінчення виконавчого провадження ВИ 57400616 з виконання виконавчого листа № 810/2742/17, виданого 07 березня 2018 року.

За фактом, скоєння посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області кримінального правопорушення, яке полягає у невиконанні рішення суду, 14 січня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. до Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції України направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Головного управління ДФС у Київській області.

Оскільки погашення заборгованості з бюджетного відшкодування податку на додану вартість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" не здійснено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскільки такий спосіб захисту як зобов`язання контролюючого органу внести заяву платнику податків до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, як і всі інші законні дії платника та компетентних державних органів, не призвели до ефективного відновлення права платника податків - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС", а тому ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Київській області на користь позивача заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017), бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, формує та веде: а) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті; б) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті. До таких реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування вносяться такі дані: назва платника податку та його індивідуальний податковий номер; дата подання заяви на бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); дата узгодження контролюючим органом суми бюджетного відшкодування за кожною заявою; дата висновку, направленого до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню; дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку. Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Порядок ведення та форма реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктами 200.7.2, 200.7.3 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, щоденно публікує на своєму офіційному веб-сайті реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначені у підпункті 200.7.1 пункту 200.7 цієї статті, із зазначенням даних, вказаних у цьому пункті. Зазначені дані не належать до інформації з обмеженим доступом.

Пунктом 200.8 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) передбачено, що до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Згідно з пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

Пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом п`яти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Положеннями пункту 200.17 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) встановлено, що джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017) суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності з 01.01.2017, був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до положень підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу. Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) встановлено, що заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

За приписами пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення. У випадках, передбачених підпунктами «б» і «в» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку. У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

При цьому, пунктами 52, 56 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017) було встановлено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження. Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу. До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу. Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який згідно з пунктом 3 цієї постанови набирає чинності з 01.04.2017. При цьому, пунктом 2 постанови установлено, що до набрання чинності пунктами 1 і 3 цієї постанови бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Пунктом 2 Порядку ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2016 № 68 (який діяв до 01.01.2017), було передбачено, щореєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі - уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Згідно з положеннями пунктів 4-6 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 (який набрав чинності з 01.04.2017), орган ДФС вносить до Реєстру такі дані, зокрема, суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру. Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, до 01.04.2017 контролюючий орган мав скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а з 01.04.2017 передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації про її узгодження.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що на даний час чинним законодавством визначений інший порядок повернення сум бюджетного відшкодування, шляхом використання даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що бездіяльність Києво-Святошинської ОДНІ ГУ ДФС у Київській області щодо непогашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" має тривалий характер.

Право на отримання відповідних сум бюджетного відшкодування ТОВ "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

При цьому, такий спосіб захисту як зобов`язання контролюючого органу внести заяву платника податків до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, як і всі інші законні дії платника та компетентних державних органів, не призвели до ефективного відновлення права платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС".

Натомість, колегія суддів зауважує, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.02.2019 у справі №2826/7380/15 (Провадження № 11-778апп18), зазначено що такі способи захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву платника податків до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15 звернено увагу, що "відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСГОІ) наголошував, що поняття "майно" у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та ке залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як "майнові права", а отже, як "майно" (див. mutatis mutandis рішення у справі "Бейелер проти Італії" від 05 січня 2000 року) (Beyeler V. Italy, заява № 33202, § 100)). За певних обставин "легітимне очікування" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "легітимне очікування", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)). ЄСПЛ у рішенні у справі "Інтерсплав проти України" від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку , так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40). Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту. Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки право позивача на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є порушеним, таке порушення має тривалий характер, а тому єдиним ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Київській області на користь позивача заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, в даному випадку, відповідач не виконав обов`язку, визначеного ст..77 КАС України, не спростував твердження позивача та не довів правомірності допущеної ним бездіяльності.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено - 25.11.19.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма