Справа № 200/7991/19-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 р. Справа№200/7991/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства ВЕСКО до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості,

за участю:

представника позивача: Сніменко О.І. за ордером,

представника відповідача 1: Гребенюк І.В. за довіреністю,

представника відповідача 2: не з`явився,

представника відповідача-3 не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство ВЕСКО звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності ДФС щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування позивача по декларації за квітень 2018 року у розмірі 30 208,00 грн., стягнення з відповідача заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 30 208,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 200/7991/19-а та призначено підготовче засідання на 23 липня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року залучено в якості відповідача - 2 Державну фіскальну службу України,в якості відповідача - 3 залучено Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, відкладено підготовче засідання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17 вересня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року за клопотанням позивача, замінено неналежного відповідача - 3 Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на належного - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, аналогічно викладеним в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, зазначив, що18.05.2018 року позивачем було заявлено за квітень 2018 року бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 32 191 798,00 грн. Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку позивача та складено акт від 08.08.2018 року №76/28-10-47-06/00282049 з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку з ПДВ господарських операцій. На підставі зазначеного акту відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 року №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 30 208,00 грн. та нараховано штрафні санкції на суму 15 104,00 грн. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року по справі №0540/7977/18-а зазначене податкове повідомлення рішення визнане протиправним та скасоване. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду рішення залишено без змін. Однак сума бюджетного відшкодування на суму 30 208,00 грн. у зв`язку із протиправною бездіяльністю відповідача не повернута. Зазначив, що відповідно до п. 200.12 ПК України, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображаються в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Додатково зазначив, що відповідачем не внесена інформацію про узгодженість суми бюджетного відшкодування у розмірі 30 208,00 грн., як то передбачено Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою КМУ від 25.01.2017 року №26. В свою чергу, порушення строків здійснення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість вважається заборгованістю бюджету і на таку суму нараховується пеня. У якості доказу відсутності інформації у Реєстрі відносно узгодженої суми бюджетного відшкодування у розмірі 30 208,00 грн. ПАТ Веско надані скрін-шоти з веб-сайту Міністерства фінансів України та роздруківку з цього сайту.

Представник відповідача-1, в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в наданому на адресу суду 24 липня 2019 року відзиві на позовну заяву, за змістом якого Офіс ВПП ДФС проти позову заперечує з наступних мотивів. Зазначив, що податковим органом було вжито всіх можливих заходів для включення сум ПДВ з бюджетного відшкодування до Реєстру, а саме в підсистемі АІС Суди системи АІС Податковий блок відповідачем здійснено опрацювання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року по справі 0540/7977/18-а, тобто внесено до автоматизованої Податковий блок. Суди необхідні дані для збільшення позивачу суми бюджетного відшкодування. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. В подальшому, дії, які податковий орган мав вчинити з приводу даних правовідносин є вичерпними та виконані відповідачем у повному обсязі, що свідчить про відсутність будь-яких порушень вимог законодавства у діях відповідача стосовно позивача. Щодо стягнення пені, то в даному випадку стягнення здійснюється з Державного бюджету України виключно органами казначейства на підставах та в порядку, визначених чинним законодавством. Раніше, 23 липня 2019 року відповідач надав клопотання про долучення документів до матеріалів справи та надав пояснення, що відповідачем вчинено всіх необхідних дій щодо включення сум ПДВ з бюджетного відшкодування до Реєстру, а саме відпрацьовано рішення ДОАС від 09.01.2019 року по справі 0540/7977/18-а, тобто внесено до автоматизованої системи «Податковий блок АІС Суди» всі необхідні дані. На підтвердження надано докази, а саме скріншот з АІС Податковий блок. Суди стосовно опрацювання податковим органом справи 0540/7977/18-а.

Крім того, 16 жовтня 2019 року на адресу суду надійшлидодатковіпоясненнявідвідповідача-1, у яких,останній, просив залишити без задоволення позовні вимоги. Зазначив, що позивач передчасно звернувся до суду, оскільки по пов`язаній справі 0540/7977/18-а не було закінчено судове оскарження, а рішення ДОАС по справі 0540/7977/18-а набрало сили лише 10.09.2019 року. Офісом ВПП ДФС опрацював ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 року, а саме вніс до автоматизованої системи всі необхідні дані для збільшення позивачу суми бюджетного відшкодування в розмірі 30 208 грн.

05 листопада 2019 року, відповідач-1 надав клопотання, відповідно до якого наголосив,що ними було внесено до бази даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, на підставі якої автоматично формується Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування згідно Порядку № 26, суму бюджетного відшкодування 30 208 грн., що підтверджується наданим скріншотом відповідно до робочої дати 31.10.2019 р., що доказує відсутність бездіяльності з боку відповідача-1 відповідно до законодавства.

Відповідач-2,ДФС України в судове засідання не з`явився, своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву до суду не скористався.

Відповідач-3, ГУ ДКС України у м. Києві в судове засідання не з`явився, своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву до суду не скористався.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представника відповідача-1, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, Приватне акціонерне товариство ВЕСКО зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 85114, Донецька обл., місто Дружківка, вул. Індустріальна, 2, перебуває на обліку як платник податків у Запорізькому управлінні Офісу ВПП ДФС, (згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань). Код КВЕД 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну, є платником податку на додану вартість.

ПрАТ Веско подано декларацію з податку на додану вартість (надалі ПДВ) за квітень 2018 року, та відповідну заяву про проведення бюджетного відшкодування сум бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у банку, що підтверджується даними, які містяться в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. У вказаній декларації заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку суму у розмірі 32 191 798,00 грн.

У період з 12.07.2018 року по 01.08.2018 року Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проводилась документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ Веско з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку з ПДВ господарських операцій, за наслідками якої складено Акт № 76/28-10-47-06/00282049 від 08.08.2018 року

На підставі висновків вказаного акта Офіс ВПП ДФС прийняв податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2018 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 30 208,00 грн. та нарахував штрафні (фінансові) санкції (штраф) на суму 15 104,00 грн.

Зазначені обставини не є спірними та встановлені у рішенні Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі 0540/7977/18-а.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі 0540/7977/18-а, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 року адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Веско до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення шкоди, завданої протиправним рішенням задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми "В1" № про зменшення Публічному акціонерному товариству "ВЕСКО" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 45332 (сорок п`ять тисяч триста тридцять дві) гривні 00 копійок, сума завищення бюджетного відшкодування 30208 (тридцять тисяч двісті вісім) гривень 00 копійок, штрафні санкції 15104 (п`ятнадцять тисяч сто чотири) гривні 00 копійок, прийняте 15 серпня 2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України. В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Веско про стягнення з Державного бюджету України 30208 (тридцяти тисяч двохсот восьми) гривень 00 копійок шкоди, завданої прийняттям Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України протиправного повідомлення-рішення № від 15 серпня 2018 року відмовлено.

Відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року у справі № 0540/7977/18-аповернуто скаржнику.

Віповідачем-1,Офісом ВПП ДФС України подано повторно апеляційну скаргу 09 серпня 2019 року, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від10 вересня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача відмовлено.

Віповідачем-1,Офісом ВПП ДФС України подано повторно апеляційну скаргу, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача відмовлено.

З огляду на зазначені обставини,судове рішення по справі № 0540/7977/18-а вступило в законну силу з 09.04.2019 року.

З наданих відповідачем-1 пояснень та доказів судом встановлено, що Офісом ВПП ДФС в підсистемі АІС Суди системи АІС Податковий блок здійснено опрацювання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду внесено необхідні дані за цією справою до автоматизованої системи Податковий блок. Суди для збільшення позивачу суми бюджетного відшкодування у розмірі 30 208,00 грн. Крім того, в своїх поясненнях відповідач-1 зазначав,що здійснено опрацювання ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 року по справі №0540/7977/18-а , тобто тільки з цієї дати було внесено до автоматизованої системи всі необхідні дані по справі для збільшення позивачу суми бюджетного відшкодування в розмірі 30 208,00 грн.

Суд звертає увагу відповідача-1, що ним подавалась апеляційна скарга на рішення по справі №0540/7977/18-а,яка відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року була повернута скаржнику. Апеляційну скаргу ж позивача було розглянуто відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 325 КАС України Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Станом на час вирішеннясправивідповідач-1 надав докази наявності інформації про узгодженість суми бюджетного відшкодування у розмірі30 208,00 грн. у базах даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, на підставі якої автоматично формується Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування згідно Порядку № 26, але вказана сума не є відшкодованою позивачу.

Тобто спірним питанням у правовідносинах,що склалися є протиправна бездіяльність Відповідача-1, щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування позивача по декларації за квітень 2018 року у розмірі 30208,00 грн. та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача заборгованість з бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 30208,00 грн.

Обґрунтовуючи свою правову позицію суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) - далі ПК України, Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 р. N 26, Порядком обліку платників податків і зборів затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року N 1588, Порядком формування Реєстру великих платників податків затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 21 жовтня 2015 року N 911.

Бюджетне відшкодування відповідно до п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, визначений статтею 200 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.п. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані:

1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер;

2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання);

3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу;

5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування;

6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку;

8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки;

11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом;

12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується;

13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження;

14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження;

15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку;

16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 200.7.2. статті 200 ПК України передбачено, що заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно п. 200.8 ст. 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) (п. 200.10 ст. 200 ПК України).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. г) п. 200.12 ст. 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У цьому випадку, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п. 200.13 ст.200 ПКУ).

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість від 25 січня 2017 року №26 (далі - Порядок №26).

Цей порядок визначає механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за формою згідно з додатком. Формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства (пункти 1 та 3 Порядку № 26 набрали чинності з 1 квітня 2017 року).

Відповідно до п. 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема такі дані:

дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

дату складення та вручення платнику податку акта перевірки;

дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС;

дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується;

дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно п. 6 Порядку № 26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Суд зазначає, що з 09.04.2019 року передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Тобто, як зазначалось вище , судове рішення від 09.01.2019 року у справі № 0540/7977/18-а набуло чинності 09.04.2019 р.

Відповідач-1 зобов`язаний був на наступний робочий після дня узгодження бюджетного відшкодування внести до реєстру відомості щодо дати закінчення оскарження податкового повідомлення рішення, тобто вже з 09.04.2019 року, та суму, яка була узгоджена, що не було зроблено у порушення п.200.12 ст.200 ПК України

Зазначена норма кореспондує з порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість затвердженого постановою КМУ від 25 січня 2017 р. № 26, відповідно до п.4 якої, орган ДФС вносить до Реєстру такі дані, зокрема - дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження,

Тобто, сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмір 30208,00 грн. є узгодженою з 09.04.2019 року (з дня ухвалення постанови Першого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін).

Але, відповідач у порушенні норм податкового законодавства не відобразив в Реєстрі заяв інформацію щодо узгодженості 09.04.2019 року суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, чим допустив противоправну бездіяльність (доказів протилежного суду сторонами не надано).

Відповідач-1 зазначив, що вчинив всіх необхідних дій в межах своїх повноважень для включення сум ПДВ з бюджетного відшкодування до реєстру, а саме в підсистемі А1С «Суди» системи АІС Податковий блок опрацював рішення Донецького окружного адміністративного суду. Тобто відповідач-1 зазначає, що всі необхідні дії по даній справі для збільшення позивачу суми бюджетного відшкодування були виконані, ретельних, обґрунтованих пояснень, в зв`язку з чим інформація не відображена в реєстрі суду не надано.

Також, відповідачем до матеріалів справи було долучено скріншот з підсистеми АІС «Суди» від 19.07.2019 року на підтвердження опрацювання відповідних судових рішень.

Але, у даному скріншоті міститься інформація про ухвалу про відкриття провадження у справі №0540/7977/18-а та рішення суду першої інстанції про задоволення позову, але інформація про Ухвалу першого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 року як і інформація про набрання 09.04.2019 р. рішення суду законної сили - відсутня.

У додаткових поясненнях відповідач надав скріншот з підсистеми АІС «Суди» на підтвердження опрацювання 19.09.2019 року ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження від 10.09.2019 року.

Таким чином, надані відповідачем скріншоти начебто на підтвердження належного опрацювання відповідачем рішення суду, навпаки підтверджує його бездіяльність.

У своїх поясненнях представник відповідача-1 від 10.10.2019 року зазначив, що у відповідача відсутні докази внесення суми 30 208,00 грн. до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування.

Тобто відповідачем -1 допущена бездіяльність щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення відшкодування по декларації за квітень 2018 року у розмірі 30 208,00 грн.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Офісу великих платників податків ДФС, щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування Приватному акціонерному товариству ВЕСКО в сумі 30208,00 грн. підлягають задоволенню, оскільки відповідачем - 1 не були вчасно, у визначені законодавцем строки вчинені дії передбачені нормами Податкового кодексу України та Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість від 25 січня 2017 року № 26, що до внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, а право позивача на отримання суми бюджетного відшкодування було порушено не внесенням даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Щодо позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 30 208,00 грн., суд зазначає наступне.

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 21.12.2016 № 1797-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі Закон № 1797), яким змінений порядок повернення сум бюджетного відшкодування шляхом запровадження формування Реєстрів заяв про повернення сум бюджетного відшкодування.

У зв`язку з прийняттям вказаних змін до Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26визнано таким, що втратив чинність Порядок № 39.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент розгляду справи) на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєструзаяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість від 25 січня 2017 року № 26.

Формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Казначейство здійснює бюджетне відшкодування на підставі даних Реєстру, що містяться в інформаційному ресурсі Мінфіну, а також з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та пункту 55 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема такі дані:

дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

дату складення та вручення платнику податку акта перевірки;

дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС;

дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується;

дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно п. 6 Порядку № 26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Суд зазначає,що з 09.04.2019 року передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Проте, враховуючи ту обставину, що відповідачем-1 у порушення діючого законодавства сума ПДВ не внесена до Реєстру, то позовні вимоги позивача щодо стягнення з державного бюджету ПДВ у сумі 30 208,00 грн. підлягають задоволенню з наступних підстав.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на Постанову Великої палати Верховного Суду по справі №826/7380/15 від 12.02.2019 року, якою визначений єдиний ефективний спосіб захисту порушених прав позивача.

Суд першої інстанції погоджується із зазначеною позицією в силу ч. 5 ст. 242 КАС України з огляду на наступне.

У вищезазначеній Постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила: «Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що відповідно до частини першої статті1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatismutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatismutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (SukhanovandIlchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ у розмірі 30 208,00 грн. за квітень 2018 року, яке охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, викладеного в постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 21-881а15, від 17 листопада 2015 року у справі № 21-4371а15, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-2650а15, від 20 квітня 2016 року у справі № 21-452а16, від 07 березня 2017 року у справі № 820/19449/14, про те, що відшкодування ПДВ здійснюється органом Державної казначейської служби України з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК України та Порядком № 39, оскільки на момент розгляду цієї справи Великою Палатою Верховного Суду вказаний спосіб захисту не є ефективним та не призводить до поновлення порушеного права платника податків».

Тому суд вважає за доцільне захисти порушене право позивача шляхом стягнення бюджетної заборгованості з огляду на ту обставину, що саме цей спосіб є ефективним на момент розгляду справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2. ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 75 КАС України передбачає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Крім цього, вищезазначене рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яке відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

У відповідності до вимог ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства ВЕСКО до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків державної фіскальної служби щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування позивача по декларації за квітень 2018 року у розмірі 30 208,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «ВЕСКО» (84205, Донецька область, Дружківка, вул. Індустріальна, буд. 2, код ЄДРПОУ 00282049) бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 30 208,00 (тридцять тисяч двісті вісім) грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «ВЕСКО» (84205, Донецька область, Дружківка, вул. Індустріальна, буд. 2, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 15 листопада 2019 року. Повний текст рішення складено та підписано 25 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова