Справа № 480/1974/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 р.Справа № 480/1974/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 05.08.19 року по справі № 480/1974/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держеокадастру у Сумській області щодо нездійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка передається ОСОБА_1 у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що розташована на території Буринської міської ради Сумської області за межами населеного пункту;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області зареєструвати земельну ділянку площею 2,00 гектарів, яка розташована за адресою: Сумська область, Буринський район, Буринська міська рада, згідно заяви від 10.04.2019.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що нею через Центр надання адміністративних послуг подано заяву про державну реєстрацію земельної ділянки адресовану Державному кадастровому реєстратору відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області. Проте відповідач відмовив в реєстрації вищевказаної земельної ділянки. Позивач зазначає, що у відповідача були відсутні відповідні повноваження на прийняття вказаного рішення, оскільки вказане рішення має примати виключно Державний кадастровий реєстратор. Також зазначає, що нею були надані усі відповідні документи визначені чинним законодавством для проведення реєстрації земельної ділянки.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року вказаний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Держеокадастру у Сумській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.04.2019 про державну реєстрацію земельної ділянки. Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області викладену у листі від 24.04.2019 № 263/176-19. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Сумській області надіслати до Державного кадастрового реєстратора заяву ОСОБА_1 від 10.04.2019 про державну реєстрацію земельної ділянки для прийняття рішення, відповідно до вимог чинного законодавства. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано всі обставини справи, оскільки відповідач на даний час не є розпорядником вказаної земельної ділянки, оскільки її передано у комунальну власність Буринській міській ОТГ Буринського району Сумської області відповідно до наказу від 22.12.18 №18-10507/16-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та Акту приймання-передачі.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач, через Центр надання адміністративних послуг подала заяву про державну реєстрацію земельної ділянки адресовану Державному кадастровому реєстратору відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

У вказаній заяві позивач просила зареєструвати земельну ділянку площею 2,00 га, яка розташована за адресою: Сумська область, Буринський район, Буринська міська рада, відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про Державний земельний кадастр». До вказаної заяви позивачем додано копії наступних документів: посвідчення особи; посвідчення повноважень діяти від імені особи; податковий номер; документацію із землеустрою та електронний документ.

У відповідь на вказану заяву позивач отримала лист від відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №263/176-19 від 24.04.2019 про відмову в реєстрації земельної ділянки, з підстав невідповідності поданих документів вимогам законодавства.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, розглядаючи заяву позивача від 10.04.2019 та приймаючи відмову, викладену у листі від 24.04.2019 № 263/176-19, діяв поза межами наданих йому повноважень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про держаний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок).

Так, згідно п.107, 108, 109, 110, 111 Порядку, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Під час державної реєстрації земельної ділянки здійснюється: 1) державна реєстрація обмежень у використанні земельної ділянки, що існують на момент державної реєстрації земельної ділянки; 2) внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: 1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; 2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; 3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); 4) замовника технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява (у паперовій або електронній формі) про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації), у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України "Про землеустрій"; 3) електронний документ.

Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій, здійснює державну реєстрацію земельної ділянки: за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці; відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки); робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку; надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування; приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Також, відповідно до п.5 ст.24 Закону України «Про держаний земельний кадастр», державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, розглядати заяву позивача від 10.04.2019 повинен був виключно Державний кадастровий реєстратор, як відповідна посадова особа, а не Головне управління Держгеокадастру у Сумській області за підписом в.о. заступника начальника С.О. Герасименко.

Відповідачем не надано суду жодного обґрунтування в підтвердження наявності відповідних повноважень щодо розгляду вказаної заяви з прийняття рішення про відмову в її задоволенні.

У зв`язку з викладеним колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, розглядаючи заяву позивача від 10.04.2019 та приймаючи відмову, викладену у листі від 24.04.2019 № 263/176-19, діяв поза межами наданих йому повноважень, а тому вказані дії є протиправним, а відмова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Колегія суддів зауважує, що спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 24 листопада 2015 року в справі 816/1229/14).

Отже ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є обґрунтованими, одночасно суд першої інстанції вмотивовано дійшов висновку про обрання способу захисту прав позивача відмінного, від зазначеного безпосередньо у позовних вимогах, а саме шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Сумській області надіслати до Державного кадастрового реєстратора заяву ОСОБА_1 від 10.04.2019 про державну реєстрацію земельної ділянки для прийняття рішення, відповідно до вимог чинного законодавства.

Констатуючи необґрунтованість інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя. Зокрема, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року по справі № 480/1974/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 25.11.2019 року