Справа № 591/5846/19
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/5846/19
Провадження № 2-а/591/303/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бидюкова Дмитра Володимировича до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бабича Івана Ярославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бидюкова Д.В. звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 09 вересня 2019 року відносно нього відповідачем була винесена постанова серії ЕАК № 1501972 про визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., відповідно до якої від 09 вересня 2019 року о 03:28 год., керуючи транспортним засобом рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив п.11.5 ПДР України. Порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідачем винесено постанову з порушенням норм процесуального права за відсутності події адміністративного правопорушення, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

При винесенні постанови відповідачем не були з`ясовані всі обставини справи, а саме чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чим порушено вимоги ст. 280 КУпАП.

Відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом рухався в крайній лівій смузі при вільній правій не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот порушив п.11.5. ПДР. Що стосується зазначеного, то просить звернути увагу суду, що він рухався в темну пору доби, що зафіксовано в постанові, а саме в 03:28 год., в правій смузі він побачив вибоїни, ями та підняття дорожнього покриття, в зв`язку з чим, був вимушений їхати частиною автомобіля по лівій смузі цього ж напрямку і рухатися по ній для об`їзду значної кількості перешкод та безпечного подальшого руху з подальшим перестроюванням до правої смуги, але був зупинений працівниками поліції при перестроюванні в праву смугу. Зазначає, що інший транспорт в даний час на цій дорозі і в цьому ж напрямку був відсутній, а тому перешкоди для інших водіїв ним не було створено. Однак, його пояснення співробітником патрульної поліції щодо руху по лівій смузі через неналежний та небезпечний стан дорожнього покриття не були взяті до уваги, а у відповідь інспектор поліції Бабич І.Я. не заперечував про наявність пошкодження дорожнього покриття правої смуги, а лише відповів, що стан дорожнього покриття його не стосується і він за це не відповідає. З оскаржуваною постановою не погоджується у повному обсязі, оскільки, згідно з Правилами дорожнього руху України, а саме згідно пункту 11.2.: «на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, транспортні засоби ... можуть виїжджати на ліву смугу для здійснення випередження та об`їзду перешкод...». Крім того, згідно з п. 2.3(є): водій для забезпечення безпечного дорожнього руху зобов`язаний не здійснювати дії, в результаті яких можуть бути пошкодженні автодороги та транспортні засоби. Вважає, що їдучи в лівій смузі і об`їжджаючи пошкоджене дорожнє покриття, діяв законно в межах правил дорожнього руху України.

Тому вважає, що позивач діяв відповідно до правил дорожнього руху не порушуючи їх, та складена на нього постанова є незаконною.

Позивач, не згоден з процесуальним складанням постанови, оскільки вона складена з грубим порушенням: по-перше в постанові, а саме в описовій частині не вказано місце скоєння правопорушення, що є обов`язковим реквізитом при складанні постанови, вважає, що порівнювати місце скоєння правопорушення та місце складення постанови є недоцільним. Патрульним не були враховані його пояснення, що він не скоював адміністративного правопорушення і те що з постановою він не згоден також не зафіксовано в постанові.

Також при розгляді справи йому не були надані докази скоєння ним правопорушення, оскільки він не рухався по лівій смузі всім корпусом автомобіля та був зупинений вже в момент руху в правій смузі, належних доказів його руху в лівій смузі патрульним йому надано не було.

Оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази.

Посилаючись на вказані обставини, просить постанову інспектора лейтенанта поліції Бабич І.Я. взводу №1роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП в Київській області серії ЕАК №1501972 від 09 вересня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2019 року у справі за вказаним адміністративним позовом відкрите провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Копія позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачу.

21 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від інспектора взводу №1 роти №1 БПП м. Бориспіль УПП в Київській області Бабича І.Я., згідно якого він вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування заперечень зазначає, що згідно постанови, винесеної інспектором роти №4 взводу №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенантом поліції Бабичем І .Я., 09.09.2019 о 03 год. 28 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «AUDI Q 7», н.з. НОМЕР_1 на А/Д Київ-Харків, 77-км, рухався у лівій смузі при вільній правій не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до п. 11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Вимога цього пункту Правил закладена ще й у основоположному пункті 1.2 та стосується доріг з двома і більше смугами руху в одному напрямку. Розташування транспортних засобів на такій дорозі повинно постійно тяжіти до правого краю проїзної частини, перш за все для збільшення пропускної здатності дороги, здійснення безпечного об`їзду та випередження.

В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів (п. 1.2 ПДР).

Зазначає, що для спростування неправдивих відомостей про стан дорожнього полотна, як повідомляв позивач, на місці вчинення правопорушення, надав відео з нагрудної камери Інспектора на якому зафіксовано, що Позивач керує і крайній лівій смузі всім корпусом автомобіля, а не як зазначає в позові: «частиною автомобіля по лівій смузі». З відео видно, що дорожнє полотно знаходиться у гарному стані, на проїзній частині на 77 км автодороги Київ-Харків підняття дорожнього покриття, ям чи вибоїн, на які вказує Позивач, не виявлено.

Окрему увагу звертає на той факт, що на даній ділянці дороги не встановлено такі дорожні знаки: 1.10. «Нерівна дорога» та 1.12 «Вибоїна», а це в свою чергу свідчить про відсутність будь-яких пошкоджень дорожнього полотна на які вказує Позивач, намагаючись уникнути відповідальності.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляд справи чи в телефонному режимі, про що роз`яснено порушнику.

Позивач під час розгляду справи не заперечував той факт, що дійсно рухався крайній лівій смузі, але не вважає це порушенням.

На підтвердження того, що на дорозі наявні саме три смуги руху в одному напрямку, додає фото.

На 76 км 250 м дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» встановлений повторно. А отже, вважає, що ОСОБА_1 бачив знаки, але легковажно розраховував на уникнення адміністративної відповідальності.

Зазначає, що він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, а тому просить залишити без змін оскаржувану постанову, а позовну заяву без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2019 року, винесеною інспектором 1 роти 1 батальйону м. Бориспіль УПП Київської області Бабич І.Я., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 09 вересня 2019 року о 03 год. 28 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив п. 11.5 ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. (а.с. 5).

Згідно п. 11.5 ПДР України передбачено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить

правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в сумі 425 грн.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем на підтвердження заперечень проти позову надано відзив на позов, до якого приєднано відеозапис, при дослідженні якого вбачається, що відеозапис в повній мірі не відображає подію правопорушення, вчинення якого інкримінується позивачу, оскільки з відео неможливо ідентифікувати транспортний засіб (марку автомобіля та його номерні знаки), який порушив правила проїзду по смугам.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, у разі, якщо здійснювалася така фіксація правопорушення.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Оскаржувана постанова не містить зазначення відомостей про місце вчинення адміністративного правопорушення, а також відсутнє зазначення технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Крім того, відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводи позову з приводу не надання можливості позивачу ознайомитися з доказами правопорушення, вчинення якого йому інкримінується.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вказане відповідачем в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2,9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий) задовольнити.

Скасувати постанову, винесену поліцейським взводу №1роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП в Київській області Бабичем Іваном Ярославовичем (місцезнаходження: 08301, м. Бориспіль, вул.. Кошового,4) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1501972 від 09 вересня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П.Сидоренко