Справа № 520/9614/19
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 листопада 2019 р. № 520/9614/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01061, ) про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України , в якому просить суд:

- визнати дії та бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2(316, жовтень 2016, листопад 2016, грудень 2016, січень 2017, лютий 2017, березень 2017, квітень 2017, травень 2017, червень 2017, липень 2017, серпень 2017, вересень 2017, жовтень 2017,

- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період: листопад 2015, грудень 2015, січень 2016, лютий 2016, березень 2016, квітень 2016, травень 2016, червень 2016, липень 2016, серпень 2016, вересень 2016, жовтень 2016, листопад 2016, грудень 201.6, січень 201.7, лютий 2017, березень 2017, квітень 2017, травень 2017, червень 2017, липень 2017, серпень 2017, вересень 2017, жовтень 2017.

Ухвалою суду від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, отримував відповідно до вимог законодавства грошове забезпечення. Наказом ДЗЕ НП України від 15.05.2018 №105о/с позивач звільнений з посади за власним бажанням. Також представник позивача зазначив, що з метою з`ясування сум нарахувань та виплат грошового забезпечення позивачем направлено відповідний запит до відповідача. Після аналізу отриманих розрахункових листів позивач дізнався, що відсутні нарахування та виплати сум індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року. З вказаними обставинами позивач не погоджується, через що звернувся до суду з позовом.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - Андрущенко А.А. через канцелярію суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відсутня бездіяльність відповідача під час спірних правовідносин, оскільки у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

З 07.11.2015 наказом голови Національної поліції України від 11.11.2015 № 170 о/с позивач прийнятий на службу до Управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України на посаду старшого оперуповноваженого відділу.

Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 10.03.2017 №96 о/с, у зв`язку з організаційно - штатними змінами, позивач був призначений на посаду старшого оперуповноваженого відділу протидії хабарництву УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України.

Наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 15.05.2019 №105о/с позивач звільнений зі служби в поліції з 25.05.2019 за п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію України" (власним бажанням).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про надання інформації про грошове забезпечення, що отримане за весь час проходження служби УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України.

Листом Департаменту захисту економіки Національної поліції України №128зі від 11.09.2019 позивачу направлено запитуванні документи та архівні відомості щодо розміру установлених позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" посадових окладів, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення тощо.

Згідно змісту розрахункових листів, відсутні відомості про нарахування відповідачем на користь позивача індексації грошового забезпечення у період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.

Не погоджуючись з вказаними обставинами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 94 Закон України "Про Національну поліцію", поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Вказаний порядок регулюється Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", який визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом ст. 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно положень ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

На підставі вказаних норм закону суд приходить до висновку, що безпосередньо законом визначено, що грошове забезпечення, як грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, підлягають індексації в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Таким чином, невключення поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення, було підставою для не проведення індексації, на яку посилається відповідач.

Надаючи оцінку доводам відповідача, суд виходить з наступного.

Статтею 94 Закону України Про Національну поліцію визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Жодних змін до вказаного пункту ст. 94 Закону України Про Національну поліцію у спірному періоді не вносилося, ця норма закону була дійсною.

В силу положень ч.2 ст. 8 Закону України Про індексацію грошових доходів населення за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Положеннями ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" визначено прожитковий мінімум на 2015 рік на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 вересня - 1330 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", прожитковий мінімум для відповідних соціальних і демографічних груп населення на 2016 рік та в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 01.01.2016 року 1378 гривень, з 01.05.2016 1450 гривень, з 01.12.2016 1600 гривень.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум для відповідних соціальних і демографічних груп населення на 2016 рік та в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: складає з 01.01.2017 року - 1600 гривень, з 01.01.2017 1684 гривні, з 01.12.2017 - 1762 гривні.

Відповідно до абз. 4 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Як вбачається із копій розрахункових листів, отримуваний позивачем дохід у спірний період щомісячно перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно, за основу для розрахунку щомісячних сум індексації має братися визначений Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у відповідні місяці.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Суд зазначає, що таким центральним органом виконавчої влади є Державна служба статистики України (Держстат), який на запит позивача надав індекси споживчих цін (індекси інфляції) по Україні за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Критерії виплати грошового забезпечення, зокрема, поліцейським Національної поліції, визначають Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799.

Відповідно до пункту 11 розділу I вказаного Порядку, грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Вказані відповідачем у відзиві обставини не позбавляють його обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку.

У відповідності до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд також враховує і рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 №9-рп/2013, в якому зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 по жовтень 2017, що свідчить про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення.

Таким чином, наявні підстави вважати, що відповідач, відмовивши позивачу у виплаті суми індексації грошового забезпечення, діяв всупереч Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у невиплаті на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, щодо предмету доказування по даній справі не входили питання, в якому саме місяці та з урахування якого базового місяця слід нараховувати таку індексацію, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою відповідача взагалі у нарахуванні та виплаті індексації позивачу протягом періоду з листопада 2015 по жовтень 2017.

Отже, нарахування індексації відповідачем має бути здійснено відповідно до норм Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078

Враховуючи викладене, а також з огляду на положення ст. 245 КАС України, суд дійшов висновку про те, що задля належного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.

Отже, позов ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню.

При вирішенні заяви представника позивача про компенсацію судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд виходить з такого.

Зі змісту поданої заяви про компенсацію судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а також доданих до заяви доказів, вбачається, що позивачем понесені витрати за надання усної консультації без вивчення документів в розмірі - 200 грн, надання усної консультації з вивченням документів в розмірі - 500 грн, за складання позовної заяви в розмірі - 2000 грн.

Суд вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

З огляду на викладене, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, виходив зі складності справи та обсягу наданих адвокатом позивачу послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), надання до суду доказів, які стосуються спірних правовідносин.

Щодо надання усної консультації без вивчення документів в розмірі - 200 грн, надання усної консультації з вивченням документів в розмірі - 500 грн, суд зазначає, що зі змісту акту виконаних робіт неможливо встановити предмет надання таких консультацій та, відповідно, пов`язаності їх надання з розглядом цієї справи, в іншому випадку, надання таких усних консультацій поглинаються підготовкою та поданням позовної заяви.

Щодо складання позовної заяви, суд зазначає, що адвокат Полторопавлов М.Г. здійснює представництво декількох колишніх працівників Департаменту захисту економіки Національної поліції України у аналогічних спорах з однаковим предметом спору та подібними обставинами (зокрема, в адміністративних справах № 520/9648/19, № 520/9580/19, № 520/10554/19, № 520/9864/19, № 520/9628/19, № 520/9819/19, № 520/9121/19, № 520/8755/19, № 520/10866/19, № 520/8753/19, № 520/9862/19, № 520/10726/19, № 520/8751/19, № 520/10833/19), використовуючи у своїй діяльності напрацьовані матеріали та шаблонні позови по даній категорії справ.

З огляду на що, суд вважає, що співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим адвокатом на підготовку позову, компенсації за рахунок відповідача підлягають витрати позивача на правову допомогу за складання позовної заяви в сумі 500 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заява про компенсацію позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню на загальну суму 500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01061, ) про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.

Зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.

Заяву представника позивача про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01061, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) у розмірі 500,00 грн (п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22 листопада 2019 року.

Суддя Білова О.В.