Справа № 394/1118/19
Суддя: Запорожець О. М.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
25.11.2019 2-а/394/16/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого - судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Новоархангельського ВП капітана поліції Качура Олега Петровича, третя особа - Новоархангельський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, зокрема свої вимоги мотивував тим, що не згоден з постановою відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 016535 від 10.07.2019 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відносно нього про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення стягнення в сумі 425 грн.

Так, як у графі за № 6 постанови «суть учиненого адміністративного правопорушення» не містить даних відповідачем про те, що саме він 10.07.2019 року о 21 год. 40 хв. в смт Новоархангельськ по вул. Садовій, був водієм автомобіля ВАЗ 21099 номерний знак НОМЕР_1 , і при собі не мав посвідчення водія та реєстраційне посвідчення на ТЗ, що є порушенням п. 2.1 (а), п. 2.9 (б) ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425 грн., що є грубим і неприпустимим порушенням п. п.2 п. 10 розділу 4 Інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376.

В графі 3 постанови не вірно зазначено посаду відповідача за його службовим посвідченням, через те, що посада його за службовим посвідченням - інспектор сектору реагування патрульної поліції Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції, що є грубим і неприпустимим порушенням п. п.2 п.10 розділу 4 Інструкції №1376.

Відповідач при складенні постанови не надав позивачу часу для звернення за правовою допомогою до фахівця права щодо захисту його прав та інтересів на місці події.

В копії постанови відсутня печатка органу, де працює відповідач та його юридичної адреси.

Копію постанови відповідач на місці її складення не видав позивачеві на руки для відома, копію оскаржуваної постанови він не отримував поштою.

Відповідач не мав права 16.08.2019 року надсилати до виконання третій особі постанову через те, що вона не вступила в законну силу.

Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 13.11.2019 року від третьої особи за заявою по електронній пошті з e-mail: на e-mail: та нарочно.

В постанові відповідачем не вказано жодних належних доказів щодо порушення позивачем ПДР за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу на суму 425 грн.

Крім того, постанова серія ДПО18 № № 016535 від 10.07.2019 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП не містить відмітки про роз`яснення відповідачем позивачу його прав та обов`язків передбачених ст. 268 та ст. 289 КУпАП.

Відповідач вигадав на свій розсуд неіснуючого порушення позивачем ПДР.

Таким чином, в матеріалах не має жодного доказу, передбаченого законом, який підтверджує вину позивача.

Так, як інспектору не було жодних перепон долучити в якості свідків будь-кого із громадян, що стояли чи проходили повз, водії, які рухалися за ним тощо та відібрати у них письмові пояснення, долучивши їх до протоколу.

Відповідачем 31.10.2019 року був розпочатий розгляд адміністративної справи на місці, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, - не тільки порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано вірного прізвища особи, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 3 КУпАП.

За таких умов права позивача при такому розгляді справи грубо порушено.

Враховуючи вищевикладене, постанова відповідача від 10.07.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, винесена перш за все з порушеннями прав позивача та чинного законодавства вимог ст.ст. 9, 280 КУпАП, є незаконною та підлягає скасуванню в суді.

Також відповідачем порушено право на захист, яке передбачено ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Позивачем по справі було заявлено клопотання про надання права на отримання правової допомоги. Однак, відповідачем цинічно проігноровано дане клопотання та прийнято постанову у справі без надання позивачу права на захист.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова відповідача серія ДПО18 № 016535 від 10.07.2019 року за ч. 1 ст.126 КУпАП за порушення норм ПДР, і про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення стягнення в сумі 425 грн., винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Окрім зазначеного, з постанови третьої особи позивачеві стало відомо про те, що з вини відповідача він має заборгованість перед державою згідно постанови ВП № 60094154 від 28.10.2019 року, яку отримав лише 02.11.2019 року вже в сумі 850 грн. і 85,00 грн.

Позивач просить суд поновити йому строк звернення до суду з даним позовом у зв`язку з пропуском строку з вини відповідача тобто з поважних на те причин. Постанову серії ДПО18 № 016535 від 10.07.2019 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення норм ПДР про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення стягнення в сумі 425 грн., визнати такою, що складена з порушенням вище зазначеного чинного законодавства України, тобто противоправною та скасувати, а провадження по справі закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не надіслав, повідомлений належним чином про час та місце проведення судового засідання.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснення до суду не надіслав, повідомлений належним чином про час та місце проведення судового засідання.

Суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Ч. 1 ст. 286 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Позивач пропустив строк на подачу позову, але мотивував це тим, що копію постанови про накладення адміністративного стягнення отримав 13.11.2019 року від третьої особи за заявою по електронній пошті та нарочно, іншими відомостями суд на час розгляду позову не володіє, та у нього не викликає сумніву правдивість тверджень позивача з цього приводу. Наведена причина пропуску строку звернення до суду з позовом суд визнає поважною та вважає за доцільне поновити позивачу строк на звернення до суду із адміністративним позовом.

Ст. 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ч. 1 ст. 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Дана норма кореспондується в ч. 1 ст. 6 КАС України відповідно до якої суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В ст. 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості.

В розумінні ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З постанови, складеної відносно позивача слідує, що позивач 10.07.2019 року о 21.40 год. в смт Новоархангельськ по вул. Садовій керував автомобілем ВАЗ - 21099, номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія та реєстраційних документів на Т/З, чим порушив п. п. 2.1 (а), 2.1 (б) ПДР України, йому інкриміновано вчинення порушення визначеного ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, для виконання вищевказаної постанови Новоархангельським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відкрито виконавче провадження відповідно до постанови серії ВП №60094154 від 28.10.2019 року по стягнення з позивача штрафу в сумі 850 грн.

Диспозиція ст. 126 КУпАП сформульована, у формі бланкетної норми права, тобто нормою права, яка не містить певних правил поведінки, зазначені правила встановлюються органами держави.

Зазначені в ній порушення (правила поведінки) регламентуються в Правилах дорожнього руху України.

Зокрема в пункті 2.1 (а) ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Крім того, в пункті 2.1 (б) ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

З постанови слідує, що в графі «10» відсутня відмітка про отримання копії постанови особою яка притягується до адміністративної відповідальності, а також запис про відмову від підпису або отримання копії постанови.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Об`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є встановлений порядок отримання права керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, щодо нашої ситуації, є керування особою транспортним засобом, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - прямий умисел.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно із положенням ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В розрізі поняття ст. 1 Закону України «Про поліцію» Національна поліція - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції відповідно до ст. 2 Закону України «Про поліцію» є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої

Ст. 3 Закону України «Про поліцію» наголошує на тому, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

В п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху. В ч. 2 зазначеної статі наголошується, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З цього вбачається, що працівник поліції повинен всіляко сприяти в реалізації прав суб`єктом, щодо якого у нього є певні застереження.

Аналізуючи вищезазначені норми матеріального та процесуального права, приходжу до наступного висновку, адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП вчиняється з прямим умислом.

Ст. 258 КУпАП містить випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а саме протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим суд відмічає, що доказ повинен бути відносним та допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. Допустимим доказом є доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами.

Суду були надані для дослідження документи тільки позивачем, відповідач не скористався своїм правом та не надіслав до суду жодного доказу, а також не надіслав відзиву, хоча про це право був повідомлений у спосіб визначений КАС України.

Відповідно до положень частин 2, 3 та 4 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Разом з тим суд відмічає, що позивачем суду надано письмові докази в підтвердження його аргументації з приводу тих обставин, що копію постанови йому вручено не було.

З огляду на викладене, суд приходить до переконливого висновку, що відповідач у справі діяв не на підставах та не у спосіб визначений законом, зокрема на це вказує, що він не вручив копію постанови позивачеві при її винесенні, не здійснив запис про відмову від підпису, а також те, що суду не було надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Підстава закриття в справі про адміністративне правопорушення у разі відсутності складу адміністративного правопорушення регламентована в п. 6 ст. 247 КУпАП.

Ч. 3 ст. 286 КАС визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Наведені в мотивувальній частині рішення обставини дають суду підстави вважати, що відповідачем грубо порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача і справа щодо нього підлягає закриттю, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 19, 62 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 3, 35 Закону України «Про поліцію», ст. ст. 1, 7, 9, 10, 121, 247, 251, 258, 276, 283 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 229, 242, 246, 250, 268, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити в повному обсязі.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та поновити йому строк на оскарження постанови серії ДПО18 №016535 від 10.07.2019 року.

Визнати дії інспектора СРПП Новоархангельського ВП капітана поліції Качура Олега Петровича щодо винесення постанови серії ДПО18 № 016535 від 10.07.2019 року про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень протиправними.

Скасувати постанову серії ДПО18 №016535 від 10.07.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст. 286 КАС України та розділом ІІІ глави 1 КАС України протягом 10 /десяти/ днів до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: