Справа № 640/9418/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 листопада 2019 року № 640/9418/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В. В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керлін Профі»

про стягнення податкового боргу у сумі 8 046 583,44 грн,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керлін Профі» (далі по тексту - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у сум 8 046 583,44 грн з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 8 046 583,44 грн з податку на додану вартість, який виник згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 04 липня 2018 року №, від 04 липня 2018 року №, від 04 липня 2018 року № та внаслідок нарахування контролюючим органом податкових зобов`язань (штрафних санкцій) згідно податкових повідомлень-рішень від 02 жовтня 2018 року № за основним платежем - на суму 6 207 785 грн та за штрафними санкціями на суму 1 551 946,25 грн, від 20 грудня 2018 року № у розмірі 1020,00 грн, нарахування на підставі п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України пені у розмірі 285 728,19 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Суд зазначає, що копія ухвали про відкриття провадження, повістки про виклик надсилались відповідачеві засобами поштового зв`язку за адресою, що відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 16, корп. А), однак до суду повертається конверти із судовими документами із відміткою відділення поштового зв`язку про повернення поштового відправлення «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача, не існує».

Згідно з пунктом 1 частини чотирнадцятої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності юридичної особи або фізичної особи-підприємця - учасника справи за адресою, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Відповідно до положень частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Крім того, з метою належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи судом здійснено публікацію оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України 22 липня 2019 року відповідно до положень статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Правом подання відзиву на позов, заяви про визнання позову відповідач не скористався. Будь-яких інших заяв або клопотань від відповідача до суду не надходило.

У судовому засіданні 15 жовтня 2019 року суд на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Так, згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Положеннями пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення згідно положень пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Матеріалами справи підтверджено подання відповідачем податкових декларацій з податку на додану вартість від 04 липня 2018 року №, від 04 липня 2018 року №, від 04 липня 2018 року №, якими самостійно визначено суму податкових зобов`язань з ПДВ (а.с.16-18).

Також матеріали справи містять копії податкових повідомлень-рішень від 02 жовтня 2018 року №, яким відповідачу нараховано податкове зобов`язання з ПДВ за основним платежем - на суму 6 207 785 грн та за штрафними санкціями на суму 1 551 946,25 грн, від 20 грудня 2018 року №, яким до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення направлені на адресу ТОВ «Керлін Профі» та повернені позивачу з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача, не існує».

Крім того, на підставі підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України за несплату узгодженої суми податкового боргу позивачем нараховано пеню у розмірі 285 728,19 грн.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, матеріали справи не містять доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, заявленої до стягнення заборгованості відповідача у розмірі 8 046 583,44 грн., як і відсутні сплати самостійно визначеної суми податкового зобов`язання, суми штрафних санкцій та нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань з податку на додану вартість у строк, встановлений пунктами 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, а тому спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.

Таким чином, станом на час звернення позивача з даним позовом, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів сума податкового боргу відповідача з податку на додану вартість становить 8 046 583,44 грн, що також підтверджується довідкою від 19 лютого 2018 року №4467/9/26-15-17-02-09 щодо інформацією про податковий борг (а.с.7), розрахунком податкового боргу, інтегрованими картками платника податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт наявності у відповідача спірної суми податкового боргу, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

При цьому, судом не приймаються до уваги пояснення представника відповідача, надані у судовому засіданні, щодо того, що йому невідомо, ким підписувалися та подавалися податкові декларації з податку на додану вартість, на підставі яких виникла спірна сума податкового боргу, оскільки матеріалами справи підтверджено, що станом на період подання податкових декларацій з ПДВ керівником ТОВ «Керлін Профі» була ОСОБА_1 . Зазначене підтверджено Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

В той же час, приписи пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України зазначають, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, в контексті положень пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом скеровано на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 07 листопада 2018 року №213873-17, повернену з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача, не існує».

Згідно пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Тобто, податкові повідомлення-рішення, що стали підставою для звернення з даним адміністративним позовом та вимога про сплату податкового боргу вважаються такими, що вручені відповідачу.

Докази, які б підтверджували сплату суми податкового боргу на момент вирішення спору, у справі відсутні, що є підставою для його стягнення у судового порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ГУ ДФС є доведеними, підтверджуються необхідними доказами, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень стягнення судового збору з відповідача не передбачено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, код ЄДРПОУ 3943998) - задовольнити повністю.

2. Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Керлін Профі» (вул. Лейпцизька, буд. 16, корп. А, м. Київ, 01015, ) податковий борг у розмірі 8 046 583 (вісім мільйонів сорок шість тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні 44 копійки у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В. В. Аверкова