Справа № 520/12431/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

"21" листопада 2019 р. № 520/12431/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання дій протиправними, скасування припису та постанови,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Держпраці у Харківській області з проведення 25.09.2019 інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, ТЦ "Барабашово" на предмет використання найманої праці протиправними;

- скасувати припис про усунення виявлених порушень від 10.10.2019 року №ХК6506/299/2НД/АВ/П;

- скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.10.2019 року №ХК6506/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить суд вжити заходи забезпечення позову та зупинити дію постанови Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК6506/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 25.10.2019 та заборонити Головному управлінню Держпраці у Харківській області вчиняти дії щодо примусового виконання постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК6506/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 25.10.2019 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що постанова про накладення штрафу відповідача є виконавчими документами, а отже не сплачені в добровільному порядку штрафи, передбачені ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, стягуються в примусовому порядку органами державної виконавчої служби. Як зазначено в самій постанові, вона може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття - до 25.01.2020. Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про те, що існує реальна можливість початку примусового виконання постанови відповідача (під час розгляду судом позовної заяви), оскарження якої, згідно з чинним законодавством, не зупиняє її виконання. Також заявником вказано, що розмір штрафу є значним для позивача, оскільки її дохід у 2018 році склав 570132,08 грн., а у 2019 році з огляду на занепад малого та середнього бізнесу позивачу необхідно докладати значних зусиль задля досягнення таких самих показників. Отже, стягнення штрафу в примусовому порядку може паралізувати роботу позивача, оскільки вона буде позбавлена можливості здійснювати власну господарську діяльність, що свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Суд зазначає, що згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе у порядку ч.9 ст. 205 КАС України та ч.4 статті 229 КАС України розглянути заяву позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що з матеріалів адміністративної справи вбачається, що підставою для звернення позивача до суду слугували обставини протиправності дій Головного управління Держпраці у Харківській області з проведення 25.09.2019 інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а також обставини видання припису про усунення виявлених порушень від 10.10.2019 року №ХК6506/299/2НД/АВ/П та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.10.2019 року №ХК6506/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС.

Позивачем у адміністративному позові вказано, що оскаржувані у даній справі дії, припис про усунення виявлених порушень та постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці Харківській області є протиправними, оскільки відповідачем допущено порушення в частині порядку проведення інспекційного відвідування, а також надано невірну оцінку обставинам, з огляду на те, що висновок про порушення позивачем положень трудового законодавства не відповідає дійсності.

Суд зазначає, що з аналізу змісту норм діючого законодавства вбачається, що останні містять вимоги стосовно обов`язку особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, навести обґрунтування необхідності застосування такого заходу й зазначити усі необхідні відомості для цього з поданням відповідних доказів, з яких би суд мав змогу достовірно встановити доцільність реалізації вказаного процесуального повноваження.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту поданої до суду заяви про забезпечення позову вбачається наведення заявником обґрунтувань щодо необхідності застосування таких заходів тим, що примусове виконання рішення відповідача призведе до негативного впливу на його господарську діяльність у вигляді неможливості, внаслідок збільшення суми, яка підлягає стягненню за рахунок суми виконавчого збору, а також арешту рахунків та/або майна позивача, належного здійснення позивачем власної господарської діяльності через неможливість закупити матеріали для виробництва та виконати свої зобов`язання, зокрема, щодо своєчасної та повної виплати заробітної плати, оскільки визначена відповідачем сума штрафу є значною для нього.

При цьому, заявник не додав до заяви доказів, які б містили відомості щодо його поточних фінансових показників, обсягу оборотних коштів (активів), розміру грошових коштів, розміщених, в тому числі на банківських рахунках, інформацію про наявність або відсутність інших активів тощо.

Відтак, суд позбавлений можливості встановити обставини наявності у позивача фінансових можливостей, з урахуванням суми штрафу, визначеної у спірній постанові, достатніми для нормального функціонування і здійснення господарської діяльності.

Крім того, суд зазначає, що питання, пов`язані зі сплатою заявником штрафів на підставі спірної постанови Головного управління Держпраці у Харківській області, не входять до предмету доказування у даній справі, який безпосередньо пов`язаний з перевіркою дотримання відповідачем, під час її прийняття, вимог законодавства, що, своєю чергою, не створює передумов для висновку, що невжиття заходів забезпечення даного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як учасника публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду ,викладеними у постанові від 20.08.2019 року у справі №200/3887/19-а.

Отже, виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що у даному випадку, підстави для забезпечення даного позову шляхом зупинення дії спірної постанови і заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на їх примусове виконання, не виникли, що свідчить про недоведеність позивачем обґрунтованості підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання дій протиправними, скасування припису та постанови - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.