Справа № 295/3922/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/3922/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

26 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року (ухвалене у м. Житомирі 24 липня 2019 року о 12:35, повний текст якого виготовлено 06 серпня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій незаконними, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив суд: визнати незаконними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області; зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок його пенсії по нормі Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", з урахуванням середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенсії; стягнути з відповідача заборгованість з пенсійних виплат за період з 08.06.2015 по 10.03.2019 в сумі 27542,65 гривень, а також виплатити заборгованість, що буде накопичуватися з дня подання адміністративно позову до суду.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.03.2019 дану справу №295/3922/19 направлено за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 замінено відповідача з Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 має трудовий стаж 25 років 3 місяці 10 днів та з 08.06.2015 отримує пенсію і перебуває на обліку в Житомирському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області. При цьому що розмір його пенсії на момент призначення становив 1144,00 грн, в період з 01.10.2017 по 01.07.2018 - 1373,00 грн, в період з 01.07.2018 по 31.12.2018 - 1435 грн, в період з 01.01.2019 по 01.03.2019 - 1493,00 грн, а починаючи з 01.03.2019 він отримує пенсію в розмірі 1593,00 грн. Разом з тим, ОСОБА_1 вказує, що у зв`язку з тим, що при трудовому стажі понад 25 років він отримує соціальну пенсію, а навіть не мінімальну пенсію, він неодноразово звертався до органів Пенсійного фонду України. Так, з листа відповідача від 16.08.2018 він дізнався, що розмір його пенсії з 2015 року повинен становити 1307,80 грн, а не 1144,00 грн, як йому було нараховано відповідачем. У зв`язку з цим, позивач вважає, що з 08.06.2015 його пенсія повинна була становити 1307,80 грн, і мала розраховуватися відповідачем наступним чином: 3764,40 грн * 1,37589 * 0,25250 = 1307,80 грн, де: 3764,40 грн - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; 1,37589 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 0,25250 - коефіцієнт страхового стажу. Відтак, позивач вважає протиправними дії відповідача щодо визначення розміру його пенсії з 08.06.2015 на рівні 1144,00 грн.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що при визначенні розміру пенсії позивача діяв відповідно до чинного законодавства. Так, до заяви про призначення пенсії позивач додавав довідку від 18.06.2015 №14, видану СВК "Сінгури" про те, що йому була виплачена заробітна плата як учаснику духового оркестру в колгоспі «Пам`яті Леніна». Однак, періоди роботи з 1969 по 1973 роки не були зараховані до страхового стажу ОСОБА_1 , так як в зазначеній довідці була відсутня інформація про дату та номер документу про трудові відносини, період роботи із зазначенням "з" "по", тривалість трудової участі в господарстві, більш того було вказано, що вихододні відсутні. Натомість в подальшому, 17.05.2018 позивач звертався до відповідача із заявою №558 про здійснення йому перерахунку пенсії на підставі довідки від 17.05.2018 №140, виданої КУ "Трудовий архів" Житомирської районної ради. Згідно вказаної довідки Житомирським об`єднаним управління Пенсійного фонду України у Житомирській області було здійснено перерахунок пенсії позивача та враховано отриману ним додаткову заробітну плату за період з 1984 по 1989 роки. Враховуючи зазначене, за наявними у пенсійній справі документами ОСОБА_1 зараховано весь страховий стаж, що становить 25 років 3 місяці 10 днів, а його індивідуальний коефіцієнт страхового стажу для обчислення пенсії становить 0,25250 = (25роківх12+3):1200. Водночас його індивідуальний коефіцієнт заробітку, який був обчислений шляхом ділення фактичної заробітної плати на середню заробітну плату в Україні за відповідний рік у розрізі за кожен місяць становить 1,37589. Відповідно розмір розрахованого середнього заробітну для обчислення йому пенсії становить 6059,90 грн (1,37589х4404,35 грн - середня заробітна плата по Україні за 2017 рік). Загальний розмір пенсії ОСОБА_1 становить 1579,00 грн, з них: 1530,12 грн - загальний розмір пенсії за віком, 66,88 грн - індексація.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2019, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 02.07.2015 ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі (правонаступником якого є Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) із заявою про призначення йому пенсії за віком.

До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було надано довідку від 18.06.2015 № 14, видану СВК "Сінгури" про розмір виплаченої йому заробітної плати за період з 1969 по 1973 роки, як учаснику духового оркестру в колгоспі "Пам`яті Леніна".

За наслідками розгляду вказаної заяви до доданих до неї документів Управлінням Пенсійного фонду України в Житомирському районі був прийнятий протокол №1188 від 07.07.2015 про призначення ОСОБА_1 починаючи з 09.06.2015 пенсії за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Розмір призначеної пенсії становив 1144,25 грн.

Період роботи ОСОБА_1 з 1969 по 1973 роки учасником духового оркестру в колгоспі "Пам`яті Леніна" не був зарахований відповідачем до його страхового стажу, у зв`язку і тим, що у вказаній довідці була відсутня інформація про дату та номер документу що підтверджує трудові відносини ОСОБА_1 з колгоспом "Пам`яті Леніна", а також не було зазначено конкретний період роботи "з" "по", а вказано лише роки та не зазначено тривалість трудової участі в господарстві, натомість вказано, що вихододні відсутні.

З метою зарахування вказаного періоду до страхового стажу ОСОБА_1 , відповідач звернувся до СВК "Сінгури" для отримання довідки що підтверджує період роботи позивача з 1969 по 1973 роки, що підтверджується копією листа від 16.11.2015 №9190/03. З огляду на зазначене, позивача листом від 18.11.2015 №32/Ч-8 було повідомлено про направлення зазначеного запиту та про те, що питання перегляду розміру страхового стажу буде вирішено після надходження запитуваних даних.

При цьому, ОСОБА_1 вважає, що з відповіді Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.08.2018 він дізнався, що розмір його пенсії з 2015 року повинен становити 1307,80 грн (3764,40 грн х 1,37589 х 0,25250 = 1307,80 грн, де: 3764,40 грн - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; 1,37589 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати; 0,25250 - коефіцієнт страхового стажу), а не 1144,00 грн, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час розгляду справи доведено та підтверджено наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів правомірність дій останнього щодо визначення при призначенні розміру пенсії ОСОБА_1 на рівні 1144,00 грн.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом;

Умови призначення пенсії за віком визначені ст.26 Закону №1058-IV. Так, частиною першою вказаної статті (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Розмір пенсії кожної особи визначається індивідуально і залежить від отриманої особою під час роботи заробітної плати, з якої визначається розмір заробітної плати для обчислення пенсія, а також від набутого такою особою страхового стажу, з якого визначається коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчислені стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Починаючи з 01.01.1966 стаж зараховується як повний рік, якщо членом колгоспу виконано встановлений мінімум трудової участі в колективному господарстві, в іншому - за фактичною тривалістю. У разі відсутності документів, які б підтверджували членство в колгоспі, обчислення стажу роботи в господарстві здійснюється за фактичною тривалістю на підставі довідок про час роботи.

Встановлено, що загальний стаж ОСОБА_1 становить 25 років 3 місяці 10 днів. До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було надано довідку від 18.06.2015 № 14, видану СВК "Сінгури" про розмір виплаченої йому заробітної плати за період з 1969 по 1973 роки, як учаснику духового оркестру в колгоспі "Пам`яті Леніна" . Однак, період роботи ОСОБА_1 з 1969 по 1973 роки учасником духового оркестру в колгоспі "Пам`яті Леніна" не був зарахований відповідачем до його страхового стажу, у зв`язку і тим, що у вказаній довідці була відсутня інформація про дату та номер документу що підтверджує трудові відносини ОСОБА_1 з колгоспом "Пам`яті Леніна", а також не було зазначено конкретний період роботи "з" "по", а вказано лише роки та не зазначено тривалість трудової участі в господарстві, натомість вказано, що вихододні відсутні. У зв`язку з не зарахуванням вказаного періоду до страхового стажу, позивач 10.11.2015 звернувся до відповідача із повторною заявою щодо його зарахування до якої знову додав довідку від 18.06.2015 № 14, видану СВК "Сінгури". З метою здійснення зарахування вказаного періоду до страхового стажу ОСОБА_1 , відповідач звернувся до СВК "Сінгури" для отримання довідки що підтверджує період роботи позивача з 1969 по 1973 роки, що підтверджується копією листа від 16.11.2015 №9190/03. З огляду на зазначене, позивача листом від 18.11.2015 №32/Ч-8 було повідомлено про направлення зазначеного запиту та про те, що питання перегляду розміру страхового стажу буде вирішено після надходження запитуваних даних.

Суд зазначає, що з наданої позивачем довідки від 18.06.2015 № 14, видану СВК "Сінгури" неможливо було встановити фактичну тривалість роботи ОСОБА_1 в колгоспі "Пам`яті Леніна", тому не зараховуючи період роботи позивача учасником духового оркестру в колгоспі "Пам`яті Леніна" з 1969 по 1973 роки до його страхового стажу, відповідач діяв відповідно до вимог законодавства. Таким чином, матеріалами справи підтверджено та не заперечувалось ОСОБА_1 в позовній заяві, що його загальний стаж становить 25 років 3 місяці 10 днів.

Коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, який враховується при призначенні пенсії, визначається відповідно до статті 25 Закону №1058-IV.

Статтею 25 Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См х Вс / 100 % х 12, де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

Оскільки, загальний стаж позивача становить 25 років 3 місяці 10 днів (303 повних місяці), коефіцієнт страхового стажу ОСОБА_1 , визначений за формулою, зазначеною в ст. 25 Закону №1058-IV становить 0,34088 (303 х 1,35/100 % х 12 = 0,34088, де: 303 - сума місяців страхового стажу; 1,35 - величина оцінки одного року страхового).

Щодо доводів позивача про необхідності застосування індивідуального коефіцієнта страхового стажу в розмірі 0,25250 при розрахунку його пенсії з 09.06.2015, суд зазначає наступне.

Коефіцієнт в розмірі в розмірі 0,25250 був встановлений позивачу з 01.10.2017 у зв`язку із внесенням 03.10.2017 змін до ст.25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в частині визначення величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, замість встановлених раніше 1,35 %.

Отже, до правовідносин з приводу визначення розміру пенсії позивача підлягають застосуванню ті норми закону, які були чинні на момент призначення йому пенсії, і які передбачали, що величина оцінки одного року страхового становить 1,35.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

При цьому, коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд = Д/Т х 100 %, де: Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

Встановлено, що визначений відповідачем відповідно до ст. 40 Закону №1058-IV індивідуальний коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_1 станом на дату призначення пенсії (09.06.2015) становив 1,13380, а заробітна плата позивача для обчислення пенсії була визначений відповідачем у розмірі 3356,75 грн.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що при розрахунку його пенсії при призначенні (тобто станом на 09.06.2015) повинен був застосований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати в розмірі 1,37589, адже індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача збільшився з 1,13380 до 1,37589 лише у жовтні 2017 року. Вказаний індивідуальний коефіцієнт заробітної плати був збільшений у зв`язку із врахуванням до заробітної плати, що враховується при обчисленні пенсії, отриманої позивачем за період з 1984 по 1989 роки додаткової оплати, вказаної у довідці Комунальної установи "Трудовий архів" Житомирської районної ради від 22.11.2017 №242.

Оскільки вказані довідки від 22.11.2017 №242 та від 17.05.2018 №140, що підтверджують можливість врахування при розрахунку пенсії заробітної плати позивача за 1984 по 1989 роки, не надавались позивачем при призначенні пенсії, а тому збільшений з урахуванням такої заробітної плати індивідуальний коефіцієнт ОСОБА_1 в розмірі 1,37589 може бути застосований лише після надання позивачем таких документів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся за призначенням пенсії у 2012 році.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії, в 2012 році становив 2752, 95 грн., в 2013 році - 2979, 46 грн., а в 2014 році - 3149, 45 грн.

Таким чином, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії, становить 2960,62 грн (2 752,95 грн + 2 979,46 грн + 3149, 45 грн /3 = 2960,62 грн), а не 3764,40 грн, як це зазначає позивач.

Водночас, при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 09.06.2015 відповідач застосував розмір середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії у сумі 2960,62 грн.

Отже, є необґрунтованими доводи позивача про необхідність врахування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, який складає 3764,4 грн, при визначенні його пенсії станом на 09.06.2015.

Посилання позивача на лист Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.08.2018 за змістом якого розмір його пенсії з 2015 року повинен становити 1307,80 грн, а не 1144,00 грн, суд вважає безпідставними адже у вказаному листі вказано основний розмір пенсії позивача станом на дату розгляду його звернення від 16.08.2018 №18515/Ч-11 та надання відповіді, оформленої листом від 03.09.2018 №Ч-3795, а не розмір з 2015 року, як це трактує позивач.

Враховуючи наведені обставини у сукупності, суд дійшов висновку про те, що визначення відповідачем розміру пенсії ОСОБА_1 з 09.06.2015 на рівні 1144,00 грн (3356,75 грн. х 0,34088 = 1144,00 грн, де: 3356,75 грн - заробітна плата позивача для обчислення пенсії, визначена відповідно до статті 40 Закону №1058-IV; 0,34088 - коефіцієнт страхового стажу позивача, визначений відповідно до статті 25 Закону №1058-IV) відповідає нормам чинного на той час пенсійного законодавства.

Отже, в межах спірних правовідносин не встановлено порушення прав позивача оскаржуваними діями відповідача.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.