Справа № 1.380.2019.002606
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2019 року

Київ

справа №1.380.2019.002606

адміністративне провадження №К/9901/31563/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желєзного І.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

у справі №1.380.2019.002606

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року

за позовом ОСОБА_2

до Адміністрації Державної прикордонної служби України

про зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просив зобов`язати відповідача виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2018 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", включивши в таку посадовий оклад у розмірі 6200 грн., оклад за військовим званням підполковник у розмірі 1410 грн, надбавку за вислугу років у розмірі 50%, надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 10%,надбавку за кваліфікацією "майстер" у розмірі 7%, надбавку за особливості проходження служби та премію, визначені у середніх розмірах, що фактично виплачені у січні місяці 2018 року за посадою начальника служби пожежної безпеки регіонального управління Державної прикордонної служби України, для проведення перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року позов задоволено частково.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задоволено частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі №1.380.2019.002606 скасовано та провадження у справі закрито.

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року у справі №1.380.2019.002606, в якій просить таку скасувати та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року.

До касаційної скарги ОСОБА_1 долучено, зокрема, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 16 липня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_2 (позивач) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 17 лютого 1979 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 17 лютого 1979 року уклав шлюб із ОСОБА_3 , прізвище дружини та чоловіка після укладення шлюбу « ОСОБА_4 »; витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі №57535601 від 12 вересня 2019 року, згідно з яким 12 вересня 2019 року зареєстровано спадкову справу №64735718 після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також -КАС України) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи.

Отже, підставою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередньої особи, доказом якого (в разі смерті громадянина) є документ про право на спадкування.

Зазначена правова позиція, висловлена в постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 431/2072/17.

У статті 1216 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України) визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статею 608 цього Кодексу.

Із положень глави 89 ЦК України вбачається, що право на спадщину оформляється, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 686/5069/17, належним та допустимим доказом на підтвердження матеріального правонаступництва після смерті є, зокрема, свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 6 статті 328 КАС України передбачено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.

Оскільки ОСОБА_1 не брала участі у справі, у апеляційному порядку не оскаржувала рішення суду першої інстанції та такою не додано до касаційної скарги документ, який підтверджує факт її правонаступництва у даних правовідносинах, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк для усунення недоліків, зазначених у даній ухвалі, шляхом надання до суду документа, що підтверджує факт її правонаступництва у даних правовідносинах.

У випадку неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання до суду касаційної інстанції вказаного документа, скарга буде повернута особі, яка її подала.

Разом із тим, Суд звертає увагу на те, що відповідно частини 3 статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Крім того, Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 330, 332, 355, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі №1.380.2019.002606 за позовом ОСОБА_2 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про зобов`язання вчинити дії.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду І.В. Желєзний