Справа № 540/1817/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1817/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

встановив:

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі), у якому просить скасувати індивідуальну податкову консультацію, надану ОСОБА_1 листом № 2605/14/ш/21-22-51-13-02 від 08.07.2019 року, визнавши її протиправною.

Ухвалою суду від 23.09.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. (ст. 258 КАС України)

Враховуючи, що сторонами не надано клопотань про розгляд справи з викликом сторін, а також не надано заперечень щодо розгляду справи без їх повідомлення (виклику), суд вважає за можливе розглянути дану справу у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до змісту позовної заяви позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про надання індивідуальної податкової консультації з питань щодо достатності та належності документів, наданих нею раніше для отримання податкової знижки. У серпні 2019 року позивач отримала лист - відповідь ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, яку вона розцінює як податкову консультацію. Позивач не погоджується з її змістом, вважає її протиправною та такою, що не відповідає закону, оскільки внаслідок її отримання порушено право позивача на отримання податкової знижки.

16 жовтня 2019 року представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо позовних вимог, зазначаючи, що платником податків ОСОБА_1 подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, відповідно до якої нею задекларовано податкові зобов`язання у зв`язку з використанням права на податкову знижку внаслідок здійснення витрат на страхування. Проте, всупереч п. 166.2 ст. 166 ПК України позивачем до податкової декларації не додано договору страхування та жодного документа, який би підтверджував факт здійснення нею витрат на страхування. На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує про наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 27.06.2019 року позивач звернулася до начальника Херсонської ДПІ Херсонського управління ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі з заявою про надання індивідуальної податкової консультації з наступних питань:

Чи є належним підтвердженням виникнення обставин, передбачених п.166.1.2. Податкового кодексу України, такий документ, як меморіальний ордер?

Чи достатньо в якості підтвердження додаток до страхового полісу з актуальною загальною річною страховою премією?

Чи є вичерпним перелік відповідних платіжних та розрахункових документів, передбачений п. 166.2.1 Податкового кодексу України?

При цьому, позивач у даній заяві зазначила, що вона щороку подає податкову декларацію про доходи згідно пп.166.1.1. Податкового Кодексу України, оскільки має два договори довгострокового страхування життя №100154979 та № 100151899 та відповідно до п. 14.1.170 Податкового кодексу України має право для отримання податкової знижки. В березні 2019 року вона подала необхідні документи до Херсонської ДПІ Херсонського управління Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, проте відповідних зарахувань на зазначений у заяві рахунок не отримала. На вимогу інспектора, отриману у телефонному режимі, нею були додатково надані додатки до страхових полісів № 100154979 та № 100151899, меморіальні ордери про оплати та листи від страхової компанії в якості підтвердження факту оплати за договорами добровільного страхування життя. Однак, подані документи, зокрема, меморіальні ордери, не були визнані належним підтвердженням відповідної банківської операції.

Листом від 08.07.2019 р. № 2605/14/Ш/21-22-51-13-02 "Про надання інформації на заяву" відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідно до пп. 166.1.1 п. 166.1 статті 166 Податкового кодексу України платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року. До податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання) (пп. 166.2.1. п 166.2). Платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрата (п.166.3). Суму витрат платника податку на сплату страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та пенсійних внесків, сплачених платником податку страховику -резиденту, недержавному пенсійному фонду, банківській установі за договорами довгострокового страхування життя, недержавного пенсійного забезпечення, за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом, а також внесків на банківський пенсійний депозитний рахунок, на пенсійні вклади та рахунки учасників фондів банківського управління як такого платника податку, так і членів його сім`ї першого ступеня споріднення, які не перевищують (у розрахунку за кожний з повних чи неповних місяців звітного податкового року, протягом яких діяв договір страхування):

а) при страхуванні платника податку або за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом платника податку, або на банківський пенсійний депозитний рахунок, пенсійний вклад, рахунок учасника фонду банківського управління чи за їх сукупністю - всю суму, визначену в абзаці першому підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу.

Вважаючи вказаний лист - відповідь відповідача індивідуальною податковою консультацією та не погоджуючись з її змістом, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначені Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 19-1.1.28 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України з-поміж функцій контролюючих органів визначено надання індивідуальних податкових консультацій з питань податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого, покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас, індивідуальна податкова консультація, виходячи із положень підпункту 14.1.172 1, це - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

За змістом пункту 52.1 статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі повинно містити:

- найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні;

- код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);

- зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації;

- підпис платника податків;

- дату підписання звернення.

На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, податкова консультація не надається, а надсилається відповідь у порядку та строки, передбачені Законом України "Про звернення громадян".

Отже, наведені норми підтверджують висновок про те, що реалізація податковим органом функції щодо надання індивідуальної податкової консультації можлива за умови дотримання платником податків вимог щодо оформлення його звернення.

Як встановлено судом та не спростовується відповідачем у відзиві на позов, позивачем оформлено звернення про надання податкової консультації із дотриманням вимог статті 52 ПК України, зокрема зазначено її прізвище, ім`я та по-батькові, податкову адресу, засіб зв`язку, реєстраційний номер облікової картки платника податків, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації. Також вказане звернення містить підпис заявника та дату його підписання.

Відповідно до п. 52.3 ст. 52 ПК України за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Відповідно до п. 52.4. ст. 52 ПК України індивідуальні податкові консультації надаються у письмовій формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Пунктом 52.5 ст. 52 ПК України передбачено, що контролюючий орган в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональний територіальний орган зобов`язаний надіслати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, індивідуальну податкову консультацію протягом 15 календарних днів, що настають за днем отримання звернення платника податків на отримання індивідуальної податкової консультації, для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, отримавши індивідуальну податкову консультацію від контролюючого органу, який йому підпорядковується, протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання такої консультації, але не більше 35 календарних днів, що настають за днем отримання контролюючим органом відповідного звернення платників податків, приймає одне із таких рішень:

- про внесення відомостей про індивідуальну податкову консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується;

- про відмову у внесенні відомостей до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, з одночасним наданням платнику податків від свого імені індивідуальної податкової консультації та внесенням відомостей про таку консультацію до зазначеного реєстру, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується, та платника податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних приписів ПК України дає суду підстави вважати, що належним чином оформлене звернення про надання індивідуальної податкової консультації, за умови обрання заявником способу її надання в письмовій формі, має обов`язковим наслідком його розгляд у встановлений законом строк, надання контролюючим органом відповіді на таке звернення з зазначенням назви "податкова консультація", та її реєстрацію в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій.

При цьому, виходячи із змісту положень наведених вище норм ПК України, обов`язковими складовими письмової податкової консультації є:

- опис питань, що порушуються платником податків;

- обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків;

- висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року по справі №826/2032/16.

Проте, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що за результатами розгляду належним чином оформленої заяви ОСОБА_1 від 27.06.2019 року про надання їй індивідуальної податкової консультації Головним управлінням ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі надано лист - відповідь від 08.07.2019 р. № 2605/14/Ш/21-22-51-13-02 в порядку Закону України "Про звернення громадян", який не може вважатися індивідуальною податковою консультацією у розумінні ст. 52 ПК України, оскільки він не містить назви "податкова консультація" та не містить доказів його реєстрації у єдиній базі індивідуальних податкових консультацій.

Крім того, вказаний лист - відповідь від 08.07.2019 р. № 2605/14/Ш/21-22-51-13-02 за своїм змістом також не відповідає вимогам, визначеним пунктом 52.3 ст. 52 ПК, оскільки не містить опис питань, що порушуються позивачем у зверненні від 27.06.2019 р., обґрунтувань застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні позивача, а також висновку з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Натомість, вказаний лист - відповідь від 08.07.2019 р. № 2605/14/Ш/21-22-51-13-02 за своїм змістом лише цитує приписи Податкового кодексу України без будь-яких їх тлумачень або рекомендацій з їх практичного застосування.

Згідно приписів пункту 53.2 ст. 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Отже податкова консультація (індивідуальна), як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо):

1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності;

2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана;

3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування;

4) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

При цьому платнику податків надано право оскаржити до суду, як правовий акт індивідуальної дії, податкову консультацію контролюючого органу у випадку, якщо вона, на його думку, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що лист ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 08.07.2019 р. № 2605/14/Ш/21-22-51-13-02 "Про надання інформації на заяву" не відповідає ознакам індивідуальної податкової консультації у розумінні вищевказаних приписів ПК України та відповідно не є правовим актом індивідуальної дії, який може бути предметом оскарження в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, оформленої листом № 2605/14/ш/21-22-51-13-02 від 08.07.2019 року.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Повноваження суду визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 2 якої суд може прийняти рішення, серед іншого, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на викладене, беручи до уваги предмет спору та обставини даної справи, а також з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі щодо ненадання за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.06.2019 р. індивідуальної податкової консультації та зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 індивідуальну податкову консультацію у письмовій формі у порядку, визначеному ПК України.

Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності своєї бездіяльності щодо ненадання позивачу індивідуальної податкової консультації у порядку та строки, визначені ПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судового збору, то суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в сумі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (місце знаходження 73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, , e-mail ) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо ненадання ОСОБА_1 за результатами її звернення від 27.06.2019 р. індивідуальної податкової консультації.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі розглянути заяву ОСОБА_1 про надання індивідуальної податкової консультації від 27.06.2019 р., у порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (місце знаходження 73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, , e-mail ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 111010000