Справа № 420/3043/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3043/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправною відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою, виражену в листі Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 187 від 25.03.2019 року; зобов`язати Граденицьку сільську раду Біляївського району Одеської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,2834 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області в межах АДРЕСА_1 Градениці ( АДРЕСА_2 ) на підставі ч. ч. 6, 7 ст. 118, ст. 121 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15.03.2019 року він звернувся до Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на підставі ч. 6 ст. 118 ЗК України, проте 25.03.2019 року на його адресу надійшла відповідь про відмову у розгляді наданого клопотання. При цьому, позивач не помилився з адресою зазначеної земельної ділянки, а зазначена у листі обставина не може слугувати підставою для відмови у розгляді наданого клопотання, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Представником відповідача Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що враховуючи те, що рішенням № 336-УІІ від 06.02.2019 року зазначена земельна ділянка надана у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Також представником відповідача Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області до суду надано письмові пояснення, в яким представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 надано заяву, яка була оформлена неналежним чином, а тому заявнику відмовлено у вказаній заяві відповідно до ст. 5 ЗУ «Про звернення громадян». Крім того, заявник просить дозвіл на розробку проекту землеустрою за адресою АДРЕСА_2 , а свідоцтво про спадщину за законом ним отримано на житловий будинок АДРЕСА_3 . При АДРЕСА_4 не існує.

Ухвалою суду від 10 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26 липня 2019 року винесено ухвалу про розгляд справи № 420/3043/19 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 вересня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2019 року відмовено в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі № 420/3043/19 до моменту вступу рішення Біляївського районного суду Одеської області у справі № 420/3043/19 у законну силу, в повному обсязі.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

До судового засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до суду не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

15 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області із клопотанням про надання відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,2834 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарська, на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області в межах АДРЕСА_1 Градениці АДРЕСА_2 ) із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0428. У додатку до клопотання зазначені копія паспорту; копія РНОКПП, графічні матеріали бажаної земельної ділянки, інформація з ДЗК відносно земельної ділянки (а.с. 11-12, 14-15, 89)

25 березня 2019 року Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області на ім`я ОСОБА_1 направлено лист № 187, яким повідомлено, що Граденицька сільська рада не може розглядати клопотання, так як заявник просить надати дозвіл на розробку проекту відведення на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , оскільки згідно свідоцтва на спадщину ним отримано у спадщину будинок під № 47 (а.с. 13).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, з аналізу приписів Земельного кодексу України вбачається, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З листа Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 25 березня 2019 року № 187 вбачається, що заявника повідомлено, що Граденицька сільська рада не може розглядати клопотання, так як заявник просить надати дозвіл на розробку проекту відведення на земельну ділянку по АДРЕСА_2 , оскільки згідно свідоцтва на спадщину ним отримано у спадщину будинок під № 47. Разом з тим, частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України не передбачено такої підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 13).

При цьому, лист Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 25 березня 2019 року № 187 не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки не містить визначених Земельним кодексом України підстав для відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Таким чином, розгляд клопотання про надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо її відведення повинно відбуватись на пленарному засіданні відповідної ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення про надання дозволу щодо відведення земельної ділянки у власність з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарська, передбачений законодавством. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

З матеріалів справи вбачається, та не спростовується відповідачем, що рішення Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області за поданим 15.03.2019 року ОСОБА_1 клопотанням на пленарному засіданні не приймалось.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем, Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області, допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась у неприйнятті у встановленому законодавством порядку рішення за заявою ОСОБА_1 від 15.03.2019 року про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2834 га на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області в межах АДРЕСА_1 Градениці АДРЕСА_2 ).

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 надано заяву, яка була оформлена неналежним чином, а тому заявнику відмовлено у вказаній заяві відповідно до ст. 5 ЗУ «Про звернення громадян», оскільки позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області із заявою від 15.03.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2834 га, в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, а не із зверненням громадян.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на рішення № 336-УІІ від 06.02.2019 року, яким земельну ділянка надано у власність ОСОБА_2 , оскільки лист Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 25 березня 2019 року № 187, який направлено на адресу позивача за результатами розгляду його клопотання не містить жодних посилань на вказане рішення.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,2834 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області в межах АДРЕСА_1 Градениці ( АДРЕСА_2 ) на підставі ч. ч. 6, 7 ст. 118, ст. 121 Земельного кодексу України, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовується відповідачем, що Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області не прийнято жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 , а лише направлено лист від 25 березня 2019 року № 187, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Тобто, відповідач, у даному випадку, не вчиняв дій щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, натомість допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного з передбачених статтею 118 ЗК України рішень.

Разом з тим, надання дозволу на розробку проекту землеустрою є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Надання такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, та розгляд клопотання передбачає з`ясування обставин чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 15.03.2019 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,2834 га для ведення особистого селянського господарства на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області в межах АДРЕСА_1 Градениці АДРЕСА_2 ).

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 15.03.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2834 га на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області в межах АДРЕСА_1 Градениці АДРЕСА_2 ); зобов`язання Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 15.03.2019 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,2834 га для ведення особистого селянського господарства на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області в межах АДРЕСА_1 Градениці ( АДРЕСА_2 ). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., відповідно до квитанції № 88776 від 06.06.2019 року (а.с. 3).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, з Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області за рахунок її бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) до Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області (, адреса місцезнаходження: 67640, Одеська область, Біляївський район, село Градениці, вул.. Шевченко, 2А) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 15.03.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2834 га на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області в межах АДРЕСА_1 Градениці АДРЕСА_2 ).

Зобов`язати Граденицьку сільську раду Біляївського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 15.03.2019 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,2834 га для ведення особистого селянського господарства на території Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області в межах АДРЕСА_1 Градениці АДРЕСА_2 ).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області за рахунок її бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.