Справа № 756/6730/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 756/6730/16-а

адміністративне провадження № К/9901/36665/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016р. (судді - Лічевецький І.О., Мацедонська В.Е., Мельничук В.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Бучанської міської ради Київської області «Про розгляд заяв громадян» від 24.12.2015р. №64-4-VII в частині відмови у наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 25 згідно графічного матеріалу до клопотання (заяви) №12, зареєстрованого у Бучанській міській раді Київської області за вх. №М-2448 від 26.11.2015р. у власність (площею 0,1 га) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

зобов`язати відповідача повторно розглянути його клопотання (заяву) №12 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (площею 0,1 га) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.09.2016р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 155 КАС України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016р. скасовано ухвалу суду першої інстанції. справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

07.11.2016р. позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Бучанської міської ради Київської області на його користь судових витрат на правову допомогу, які складають 1160 грн та 580 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016р. у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.

З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нове про розподіл судових витрат.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що під час розгляду справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій ним понесені судові витрати на отримання правової допомоги у розмірі 580 грн, 1160 грн та 3840 грн відповідно. Вважає, що відповідно до положень статті 94 КАС України зазначені понесені ним витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь за рахунок бюджетних асигнувань.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Постановлена ухвала обґрунтована тим, що оскільки справу апеляційним судом направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, відсутні підстави для вирішення питання розподіл судових витрат в порядку статті 94 КАС України.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними з наступних підстав.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017р.) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини четвертої цієї статті про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Поряд з тим, відповідно до положень статті 161 КАС України питання розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує при прийнятті постанови.

Розподіл судових витрат передбачено у статті 94 КАС України.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено присудження стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалено рішення, всіх здійснених нею документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 6 статті 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У справі, яка розглядається, апеляційним судом скасовано ухвалу суду першої інстанції, якою позовну заяву було залишено без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України, та направлено справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленої ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у прийнятті додаткового судового рішення та вирішення питання про розподіл скаржником судових витрат за правничу допомогу на цій стадії судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2016р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук