Справа № 9901/584/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 листопада 2019 року

Київ

справа №9901/584/19

адміністративне провадження №П/9901/584/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А., Загороднюка А.Г., Калашнікової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

22 листопада 2019 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, відповідач) про скасування рішення Вищої ради правосуддя від 31 жовтня 2019 року №2858/0/15-19 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Комінтернівського районного суду міста Харкова на підставі підпункту 4 пункту 16-1 розділу XV»Перехідні положення» Конституції України.

Одночасно ОСОБА_1 заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо видачі розпорядчих документів (наказів, розпоряджень, рішень, тощо), що стосуються її звільнення з посади судді Комінтернівського районного суду міста Харкова, до вирішення цього спору по суті. Позивачка зазначає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому через можливість її звільнення.

Крім цього, необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову позивачка обґрунтовує наступним.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 31 жовтня 2019 року звільнено ОСОБА_1 з посади судді Комінтернівського районного суду міста Харкова на підставі 4 пункту 16-1 розділу XV»Перехідні положення» Конституції України.

Вказане рішення, на думку позивачки, є незаконним, таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем недотримано порядку та процедури звільнення.

При цьому, невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову, у разі виконання спірного рішення ВРП може мати негативні та неповоротні наслідки, оскільки у разі її звільнення в період завершального етапу (практично на стадії оголошення вироку) резонансних кримінальних проваджень під її головуванням, як судді Комінтернівського районного суду міста Харкова, призведе до негативної реакції громадських активістів, учасників процесу та підривання авторитету судової влади. Крім цього, вказує, що відновити відповідну стадію процесу по зазначеним вище резонансним справам, у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову, буде неможливо.

Колегія суддів розглянувши заяву ОСОБА_1 , з`ясувавши вказані нею підстави для вжиття заходу забезпечення позову, проаналізувавши норми процесуального права, які регулюють порядок застосування таких заходів, дійшла висновку про таке.

За змістом частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) установленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, частиною 3 цієї статті встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , заявлене в ній прохання спрямоване саме на те, щоб зупинити дію Рішення ВРП від 31 жовтня 2019 року.

З огляду на вказані вимоги статті 151 КАС України, судом не може бути застосовано такий вид забезпечення позову, як зупинення дії рішення ВРП, оскільки нормами процесуального закону прямо передбачена заборона на забезпечення позову шляхом зупинення актів ВРП.

Наведені обставини, на думку колегії суддів, унеможливлюють застосування вищевказаного виду забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами частини п`ятої статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, керуючись статтями 150, 151, 154, 256, 266, 295 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

М.В. Білак

О.А. Губська

А.Г. Загороднюк

О.В. Калашнікова ,

Судді Верховного Суду