Справа № 160/11750/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 листопада 2019 року Справа 160/11750/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Стальсервіс» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 року ТОВ НВП «Стальсервіс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ГУДПС у Дніпропетровській області, в якій просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.11.2019 року №000558502, від 04.11.2019 року №000555502 та від 04.11.2019 року №000549502.

Вказані позовні вимоги вмотивовані тим, що висновки податковою органу про те, що господарські операції не мали реального характеру враховуючи наявність вироку суду, є помилковим, оскільки зазначеним вироком не встановлено фіктивності саме господарських операцій між позивачем та його контрагентом. Будь-яких інших підстав для висновку про заниження податку на прибуток взаємовідносинах із ТОВ «ММК», ТОВ «Велагро», ТОВ «ТС Трейдінг» в акті перевірки не наведено. Зокрема, зауважень до первинних документів позивача та платіжних документів відповідача не було під час проведення перевірки. Підприємство мало підстави включити до податкового кредиту наступні податкові накладні: податкова накладна №7 від 22.10.2018р.; податкова накладна №4 від 01.10.2018р.; податкова накладна №171002 від 17.02.2018р.; податкова накладна №10 від 26.10.2018р.; фіскальний чек №00068 від 14.10.2018р. у зв`язку із тим, що всі податкові накладні були складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в установлені строки і згідно діючого законодавства. Відповідно підприємством наведені податкові накладні включено до податкової декларації за жовтень 2018 року. При заповненні декларації в додатку №5 до податкової декларації з ПДВ, розділ II «Податковий кредит» , Таблиця 2, в строці з/п№1, №113 була допущена механічна помилка в індивідуальному податковому номері контрагента (постачальника). При виявлені помилки підприємство одразу подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійні виявлених помилок. Також позивач зазначив, що у відповідача не було підстав користуватися витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, складеними станом па 04.09.2019р. та розповсюджувати їх дію на правові відносини 01.04.2016-31.12.2016, 2017, 2018 років. Всі вимоги податкового законодавства платником податку у 2016, 2017, 2018 році були виконані, та здійснена своєчасна та повна оплата платежів.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2019 року зазначена вище справа розподілена та 25.11.2019 року передана судді Пруднику С.В.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Так ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За приписами п. 6. Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5, право засвідчення документів та їх копій може надаватися посадовим та іншим особам на підставі довіреності.

Слід зазначити, що згідно з частиною першою ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин першої, третьої ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочин представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Отже, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, що її видала.

Так, як слідує із матеріалів справи, додані до позову копії документів засвідчені головним бухгалтером Кухоровою Л.О.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутня довіреність, яка підтверджує повноваження Кухоровою Л.О. на засвідчення копій документів.

Окрім цього, позовна заява подана від адвоката Волошина Андрія Анатолійовича, а подані до суду письмові докази засвідчені головним бухгалтером Кухоровою Л.О.

Тобто, з наведеного слідує, що додані до адміністративного позову ксерокопії документів не є належними доказами, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача у розумінні ст.ст.72-78 Кодексу адміністративного судочинства України, так як вони не завірені у встановленому законодавством порядку згідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, що є порушенням ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, позивачу слід подати до суду засвідчені копії документів від імені належного представника, який уповноважений від його імені такого права на засвідчення.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Стальсервіс» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень- залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- засвідчені копії документів від імені належного представника, який уповноважений від його імені такого права на засвідчення.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник