Справа № 545/2376/19
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/2376/19
Провадження № 2-а/545/89/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Передерій Олександра Анатолійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання постанови нечинною,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Передерій Олександра Анатолійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання постанови не чинною.

В своєму позові послався на те, що постановою ДП18 №675946 винесеною поліцейським УПП в Полтавській області сержантом поліції Передерій Олександром Анатолійовичем (далі - відповідач) 12 вересня 2019 року, на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень за ніби то, порушення Правил дорожнього руху, а саме: «пункт 31.4.5 ПДР», за «водій керував ТЗ з причтом, на якому наявні технічні несправності а саме: шини мають місцеві пошкодження, порізи, розриви, що оголюють корд ...». Це дослівно з тексту постанови.

Тобто, на порушення ч.2 ст.283 КУпАП, оскаржувана постанова не містить опису обставин, установлених при розгляді справи. Той опис обставин, який зазначений у тексті постанови, не дає змоги позивачу, чи будь-якій іншій особі встановити фактичні обставини справи та суть скоєного мною так званого «правопорушення».

Щодо його зупинки та тих подій, які відбувались до, під час та після неї, хотів би повідомите суду наступне.

Позивач працює в ПП «Полтава-Консалтинг» на посаді водія вантажного автомобіля. У його користуванні перебуває вантажне авто марки РЕНО д.н.з. НОМЕР_1 та вантажний причеп МЕТАСО д.н.з. НОМЕР_2 .

12.09.2019 року здійснюючи рейс по маршруту с.Каленики Чутівського р-ну - м.Полтава, близько 10-00год. автошляху Харків-Київ на 293км. автодороги М03, у районі стаціонарного посту патрульної поліції позивача було зупинено відповідачем, який знаходився на тому посту. Останній затребував у нього документи і прямо заявив, що йому не подобається його машина.

Після кілька хвилинного з`ясування підстав та причин зупинки, відповідач почав роздивлятися колеса на авто та причепі. Знайшовши якісь «недоліки», відповідач увімкнув свою бодікамеру і почав щось вимірювати на торцевій стороні шин.

Позивачу було заявлено, що шини на причепі його авто мають пошкодження, та він порушив правила дорожнього руху, а тому на мене буде винесено постанову.

З цим позивач не погодився, оскільки автомобіль знаходиться у його користуванні,він не є його власником і відповідальною особою за його технічний стан. Правил дорожнього руху не порушував, а тому притягувати його до відповідальності підстав немає.

Позивач категорично заперечив проти розгляду адміністративної справи відносно нього по цьому факту тут і зараз, просив відповідача скласти протокол, а розгляд справи відкласти на іншу дату по причині своєї повної незгоди з результатами цього так званого «вимірювання». Крім того, потребував допомоги адвоката, оскільки не має досвіду у спілкуванні з правоохоронцями при доведенні своєї правоти.

Проте, всі його заперечення, заяви та клопотання залишились без задоволення. На камеру відповідач відмовився фіксувати його клопотання та пояснення також. Єдине, що позивач зміг зробити - подати свої письмові заперечення, які відповідач наче б то долучив до матеріалів адміністративної справи.

Після проведеного «вимірювання», відповідачем було складено оскаржувану постанову, а позивача разом з машиною та причепом було відпущено і він просто поїхав на базу до місця вивантаження.

При оформленні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 заявляв працівникам поліції про свою незгоду з їхніми діями, оскільки вважав ці дії незаконними.

На жаль, всі його права, передбачені ст.268 КУпАП, відповідачем було проігноровано, результатом чого є оскаржувана постанова.

Вважає таку ситуацію по відношенню до себе неприпустимою, оскільки закону і правил дорожнього руху він не порушував, а складена відносно нього постанова є незаконною повністю.

На цій машині позивач працює близько року. У більшості керування відбувається разом з причепом. Маршрут Пересічне-Полтава та Каленики-Полтава для нього є постійним. На посту ПП у смт.Чутове патрульні поліцейські його кілька разів зупиняли до цього і ніколи жодних питань до транспортних засобів, вантажу чи документів не виникало. Автомобіль і причеп постійно проходять технічний огляд. Чому виникла така ситуація саме 12.05.2019 року - позивач не розуміє.

В судове зсідання позивач не з`явився, від його представника на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та прохав задовольнити, також подав додаткові пояснення, в яких підтримав позов та наполягав на його задоволенні.

В судове засідання відповідач не з`явився надавши відзив на позов та заяву про розгляд справу у його відсутність.

Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність в позові прохали відмовити.

Суд дослідивши надані сторонами докази по справі , вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення .

Так судом встановлено, що 12.09.2019 об 09 год. 50 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський 395 км. водій керував ТЗ Renault Premium днз НОМЕР_1 причіп Metaco днз НОМЕР_2 , на якому наявні технічні несправності, а саме шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви), що оголюють корд, чим порушив вимоги п. 31.4.5 б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 р (далі-ПДР), та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Про що поліцейським роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Передерій О.А. винесено постанову серії ДП18 675946 від 12.092019 р.

Відповідно до вище вказаної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Завданнями і функціями управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 №96 (далі - Положення) є: реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від

05.01.2016 р. за № 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Так, позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме:

12.09.2019 об 09 год. 50 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський 395 км. водій керував ТЗ Renault Premium днз НОМЕР_1 причіп Metaco днз НОМЕР_2 , на якому наявні технічні несправності, а саме шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви), що оголюють корд, чим порушив вимоги п. 31.4.5 б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 р (далі-ПДР), та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.).

Відповідно до п.1.3. ПДР, учасники дорожнього руху повинні знати і неухильно виконувати правила.

Однак, позивач в порушення вимог п. 2.3 (д) ПДР створював своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Згідно п.31.4.5 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам:

6) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Механічні ушкодження шин. Розшарування каркаса. Відшарування протектора і боковини можуть викликати різке спускання повітря і навіть розрив шини під час руху транспортного засобу, що призводить до можливої втрати його керованості і, як наслідок, дорожньо-транспортної пригоди з тяжкими наслідками.

Згідно п 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу...

У разі виникнення на дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства інспектор патрульної поліції притягнув Позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 340 гривень.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 72 КАС України Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються під час нагляду за дорожнім рухом ...».

Право на використання поліцейським нагрудної відеокамери передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1. та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин.

У даному випадку до постанови додається відеофіксація, яка слугує доказом вини Позивача.

На місці розгляду справи Позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст.. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, що підтверджується його підписом у оскаржуваній постанові у гр.8 та зробленим відеозаписом на нагрудну відеокамеру (бодікамеру). Жодних клопотань чи заяв від гр. ОСОБА_1 не надходило. На місці особі було роз`яснено в чому саме полягає порушення ним ПДР, Таким чином посилання Позивача на порушення порядку розгляду справи, передбаченого ст. 279 КУпАП та порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП є необгрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення

правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст оскаржуваної постанови повністю відповідає вказаним вимогам, усі обов`язкові реквізити вказані, всі графи постанови заповнені.

Постанову винесено на офіційному бланку встановленого зразка.

Посиланя позивача на не доведеність наявності об`єктивної сторони вчиненого ним адміністративного правопорушення та того, що він не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Елементами складу адміністративного правопорушення є об`єкт, суб`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона.

Науково-практичним коментарем ст. 9 КУпАП визначено, що основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння (дія чи бездіяльність), у даному випадку це дія. Так, у оскаржуваній постанові зазначено місце, час, протиправну дію позивача, а саме те, що позивач перевозив вантаж масою, яка перевищує допустимі норми згідно чинного законодавства.

Також, суб`єктом адміністративного правопорушення чинний КУпАП визнає фізичну осудну особу, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність. Ознаки, які характеризують суб`єкта проступку, поділяють на загальні і спеціальні. Перші властиві будь-якому суб`єктові. Суб`єктом проступку може бути, по-перше, лише фізична особа, людина (громадянин України, іноземець, особа без громадянства). Крім цих загальних ознак у конкретних складах, суб`єкт може характеризуватися ще й додатковими специфічними властивостями. Такі суб`єкти називаються спеціальними. До них можна віднести, наприклад, посадових осіб, водіїв, керівників, капітанів суден, батьків, військовозобов`язаних тощо.

Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Отже, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У зв`язку з вищевикладеним всі посилання позивача, що він працює водієм і не є суб`єктом адміністративного правопорушення є безпідставними та необгрунтованими.

Що стосується позовних вимог з приводу розгляду справи за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається, якщо особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст. 276 КУпАП (з останніми змінами, внесеними згідно з Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015) та п. 2 розділу 3 Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122,126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 є неактуальним та запізненим, так як дане рішення стосувалося діяльності Державтоінспекції, працівники якої складали адмінпротокол на місці вчинення правопорушення, а постанову виносили за місцем дислокації підрозділу, на території якого вчинено правопорушення.

Крім того, при розгляді адміністративної справи за аналогічними посиланнями Позивача, суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С. (справа К/800/36352/16 від 28 грудня 2016 року) в своїй ухвалі зробила наступний висновок, який полягає в тому, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, розгляд якого відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції органів Національної поліції, то поліцейським правомірно на місці вчинення правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, позовні вимоги з приводу проведення розгляду справи за місцем вчинення правопорушення та винесення постанови без складання відповідного протоколу є безпідставними.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Суд вважає, що Поліцейський роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП сержант поліції Передерій О.А. виносячи постанову всебічно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та при накладенні адміністративного стягнення, встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку. Також на підтвердження правомірності своїх дій при винесенні постанови відповідач надав до суду аргументований відзив на позов та відеозапис.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними позовні вимоги, які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому слід відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 675946 від 12.09.2019 р. винесену Поліцейським роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Передерієм О.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Керуючись ст. ст. 9, 241-247, 250 КАС України , ст..ст. 132, 247, 259-263 Кодексу про адміністративні правопорушення України, Законом України «Про Національну поліцію» , Конституцією України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити за безпідставністю в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Поліцейського роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Передерій Олександра Анатолійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання постанови ДП18 № 675946 від 12.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАПА незаконною та скасуванню постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.Г.Потетій