Справа № 280/3889/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 листопада 2019 року Справа № 280/3889/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лазаренка М.С.,

за участю секретаря судового засідання Дєткова Р.О.,

представника позивача - Серебрянникова Д.В.,

представника відповідача Кузнецової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 26, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» (далі позивач або ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13.05.2019 року, яким до позивача було застосовано штраф на загальну суму 2642659,39 грн., винесене відповідачем на підставі Акта перевірки № 1113/08-01-50-06/42093239 від 17.04.2019 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що контролюючим органом безпідставно застосовано штрафні санкції з огляду на приписи п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, відповідно до яких накладення штрафу не застосовується за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складених на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Зазначає, що спірні накладні не надавались отримувачу (покупцю) та їх складено позивачем на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування. Беручи до уваги вищезазначене, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є протиправними, у зв`язку із чим, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.08.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/3889/19 та призначено підготовче судове засідання на 28.08.2019.

28.08.2019 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№35617), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що згідно з наявною в базах даних ДФС інформацією, під час проведення камеральної перевірки позивача, відповідачем встановлено, що ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» порушено терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, що є порушенням п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Зазначені висновки викладено в акті камеральної перевірки № 1113/08-01-50-06/42093239 від 17.04.2019, на підставі якого винесено оскаржуване рішення. Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих органам ДФС прав.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження строком на 30 (тридцять) днів та відкладено підготовче судове засідання на 21.10.2019.

Ухвалою суду від 21.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.11.2019.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Враховуючи норми ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 19.11.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.04.2018 за номером 1 044614, основним видом діяльності є - торгівля електроенергією (код КВЕД 35.14), перебуває на обліку як платник податків з 26.04.2018 за номером 01.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75, у порядку ст. 76 Податкового кодексу України фахівцями відповідача проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» з датою виписки січень-лютий 2019 року, за результатами якої складено відповідний Акт перевірки № 1113/08-01-50-06/42093239 від 17.04.2019.

Дані камеральної перевірки свідчать про порушення позивачем вимог, встановлених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: перевищення термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік яких наведено на стор.2-6 Акту.

На підставі вказаних висновків Акту № 1113/08-01-50-06/42093239 від 17.04.2019, ГУ ДФС у Запорізькій області прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 13.05.2019 № , яким до позивача за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 15181725,81 грн. застосовано штраф з податку на подану вартість у розмірі 10% у сумі 1518172,69 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 60 і більше календарних днів на суму ПДВ 3748289,00 грн. застосовано штраф з податку на подану вартість у розмірі 30% у сумі 124486,70 грн., загальна сума штрафу 2642659,39 грн.

Не погодившись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивачем до ДФС України подано скаргу вих. №828 від 24.05.2019, на яку рішенням ДФС України №36113/6/99-99-11-06-01-25 від 29.07.2019 надано відповідь, якою скаргу залишено без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

Згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував висновок контролюючого органу про порушення позивачем терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з цим, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги не заперечував проти факту порушення терміну реєстрації спірних податкових накладних, проте, вказував на те, що оскільки податкові накладні не підлягали наданню покупцям - не платникам ПДВ, то відповідно відсутні підстави для застосування штрафних санкцій на підставі п. 120-1.1 ст. 120.1 ПК України.

Підпунктом 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

В свою чергу за приписами пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін, визначений абз. 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України.

Пунктом 201.5 ст. 201 ПК України передбачено, що для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

В свою чергу, відповідно до положень п. 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

В той же час форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 201.2 ст. 201 ПК України).

На виконання зазначеної правової норми ПК України наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267, затверджено форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (далі - Порядок №1307).

Згідно з положеннями абз. 1 п. 3 Порядку №1307, усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9 - 15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Отже, наведені законодавчі приписи встановлюють обов`язок платника податків здійснити протягом строків встановлених п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрацію у ЄРПН податкових накладних, у тому числі й тих, що не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, а також у разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку.

В свою чергу, п. 12 Порядку №1307 визначено особливості заповнення податкових накладних у разі постачання товарів/послуг отримувачу (покупцю), який не зареєстрований як платник податку.

Суд зазначає, що у п. 11 Порядку № 1307 передбачено, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 ПК України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.…».

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спірні податкові накладні зареєстровані з порушенням строку є «податковими накладними, що не надаються отримувачу (покупцю), складених на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою».

Суд зазначає, що дійсно обов`язок щодо реєстрації податкових накладних не є беззаперечним, пільги щодо дій по ньому охоплені в статті 120-1 ПК України.

Зокрема, положеннями п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України передбачено, що штраф за несвоєчасну реєстрацію відповідних податкових накладних не застосовується лише по податкової накладній, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вказані випадки не підпадають під правовідносин, в межах яких до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням було застосовано штрафні санкції, оскільки, спірні податкові накладні виписані на постачання товару неплатникам податку, а не на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування та/або які оподатковуються за нульовою ставкою, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правова позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду, яка викладена в постановах суду від 20.03.2018 у справі №826/1413/13-а, від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 07.02.2019 у справі №808/3250/17, від 13.03.2019 у справі №813/4157/17.

Таким чином, зважаючи на факт порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних, контролюючий орган обґрунтовано застосував до позивача штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, а відтак діяв правомірно та згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ» (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 26, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.11.2019.

Суддя М.С. Лазаренко