Справа № 562/3615/19
Суддя: Чорний І. А.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/3615/19
У Х В А Л А

"22" листопада 2019 р. м. Здолбунів

Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі судді Чорного І.А., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на незаконні дії посадових осіб районного управління соціального захисту Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Здолбунівського районного суду Рівненської областііз вищевказаною скаргою.

Матеріали указаної скарги зареєстровані канцелярією суду в порядку адміністративного судочинства.

Вивчивши матеріали скарги, суддя дійшов висновку, що її слід залишити без руху, з наступних підстав.

Частиною другою статті 159 КАС України визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Отже, такого виду заяви по суті справи як скарга чинним КАС України не передбачено. Для усунення цього недоліку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід зазначити, що вони звертаються до суду саме з позовною заявою.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України.

Всупереч положень ст. 160 КАС України у позовній заяві не зазначені учасники справи (позивач та відповідач).

Не зазначено вірне найменування юридичної особи відповідача; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поштовий індекс сторін; реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу); відомі номери засобів зв`язку позивачів та відповідача, чим порушено п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Також, п. 11 ч. 5 ст.160 цього Кодексу передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Однак, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказаного підтвердження до позову не надано.

Відповідно до п.п. 4,5,9 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч.9 ст.160 КАС України).

З аналізу статті 5 КАС України вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому звернення до суду із позовом щодо захисту порушеного права має індивідуальний характер.

Судом встановлено, що зміст скарги не містить чітких вимог та їх належного обґрунтування, доказів та/або послідовний розбірливий виклад обставин на підтвердження позовних вимог та суті спору.

У зв`язку з чим, суду не можливо встановити наявність порушених прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та обставини, які їм передували, які відносини виникли у зв`язку із такими порушеннями, які права були порушені та обрані ними способи захисту.

Слід зазначити, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.

У скарзі не вказана її процесуально-правова підстава, при цьому така зареєстрована канцелярією Здолбунівського районного суду Рівненськоїобласті в порядку адміністративного судочинства. А відтак, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно визначитись, в порядку якого судочинства вони звертаються до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону).

Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 1921,00 грн., на одну особу.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону, за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового та майнового характеру, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону).

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено сім вимог як майнового так і немайнового характеру, однак доказів сплати судового збору за вказані вимоги у розмірі 5378,80 грн. (768,4 грн. х 7) - не надано. Підстав для звільнення від сплати судового збору в порушення ч. 8 ст. 160 КАС України останніми не зазначено.

При подачі позову до Здолбунівського районного суду Рівненської області судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у Здолбунівському районі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993013; банк отримувача: ГУДКСУ в Рівненській області; код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA6017171; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Здолбунівський районний суд Рівненської області, (суду).

Частиною 1 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Однак як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дані вимоги закону не виконані, зокрема відсутні копії документів, які додаються для відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Також порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "згідно з оригіналом"; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, копії письмових доказів, долучених до скарги, надані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 без належного їх засвідчення.

Скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 викладена російською мовою, крім того текст скарги місцями є нечитабельним.

Відповідно до частини першої статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, позовна заява повинна бути викладена державною (українською) мовою.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не позбавлені права звернутися до перекладача з метою приведення позову у відповідність до вимог закону.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.01.2019 року у справі №761/42431/17 та ухвалі Верховного Суду України від 12 травня 2016 року у справі №817/3432/15.

Таким чином, вказані недоліки унеможливлюють відкриття провадження у справі та потребують усунення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, беручи до уваги наведене вище, суддя приходить до висновку, що скаргу слід залишити без руху, оскільки така не відповідає вимогам КАС України та зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 усунути недоліки зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до районного управління соціального захисту Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 п`ятиденний строк для усунення недоліків, який починає рахуватися з дня отримання ними даної ухвали, шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Чорний