Справа № 450/4142/18
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2019-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/4142/18 Провадження № 2-а/450/37/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил №2409/40800/18 від 16.11.2018 року, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 2409/40800/18 від 16.11.2018 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення; провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити, за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржувана постанова винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих позивачем доказів, є безпідставною та підлягає скасуванню. Вказує, що відповідно до постанови в справі про порушення митних правил № 2409/40800/18 від 16.11.2018 року на території міжнародного автомобільного пункту пропуску «Порубне-Сірет» митного посту «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС 11.08.2018 року в`їхав автобус «Ван Хоол» р.н.з. НОМЕР_1 , в якому слідував ОСОБА_1 , з України в Румунію в приватних справах. Під час здійснення митного контролю, згідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ було встановлено, що 08.01.2018 року гр.. України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща, через пункт пропуску «Шегині» Львівської митниці ДФС з метою транзиту через територію України та повинен був вивезти даний автомобіль з митної території України у встановлений законодавством термін. Станом на 11.08.2018 року ОСОБА_1 вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, чим перевищив встановлений ст.. 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше, ніж на десять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Позивач зазначає, що вказану постанову він отримав 03 грудня 2018 року. Під час розгляду справи позивача та його представник просили відкласти розгляд справи оскільки представник в цей час був задіяний як представник в Пустомитівському районному суді Львівської області та не може з`явитися на розгляд справи. Однак не зважаючи на це Чернівецька митниця ДФС винесла оскаржувану постанову, чим порушила право позивача передбачене ст.. 268 КУпАП, а саме бути присутнім на розгляді справи та користуватися юридичною допомогою. Окрім того, у відповідності до статті 192 Митного кодексу України ОСОБА_1 12.01.2018 року у строк передбачений ст. 95 Митного кодексу України повідомив найближчий митний орган, а саме в.о. начальника Львівської митниці ДФС про неможливість вивезення транспортного засобу за межі митної території України та у відповідності до вимог Митного кодексу України повідомив місцезнаходження транспортного засобу і долучив підтверджуючі документи, а тому оскільки ОСОБА_1 вчасно повідомив найближчий митний орган про обставини події та місце знаходження автомобіля виконавши вимоги Митного кодексу України, отже відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.470 Митного кодексу України. Вкащзує, що на думку позивача, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановленого ст.95 Митного кодексу України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися як триваюче, а тому з урахуванням наведеного, оскільки правопорушення, передбачене ч. 3 ст.470 Митного кодексу України, вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки транспортного засобу, передбаченого ст.95 Митного кодексу України, у даному випадку 19 січня 2018 року, адміністративна справа за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.470 Митного кодексу України, мала бути розглянута до 19 липня 2018 року. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, є незаконним. Несвоєчасне документування перевищення строків та несвоєчасне виявлення вчиненого у зв`язку з цим правопорушення, визначеного ст.470 Митного кодексу України, не є підставою для висновку про триваючий характер цього правопорушення. 12.01.2018 року ОСОБА_1 повідомив Львівську митницю ДФС про подію яка сталася та місце знаходження транспортного засобу, отже митним органам стало відомо про ймовірне правопорушення, а отже з цього дня (день виявлення правопорушення) почався шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення, за триваюче правопорушення, а саме до 12 липня 2018 року, однак митний орган, а саме Львівська митниця ДФС не вчиняла жодних дій для притягнення позивача до відповідальності. Враховуючи що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст.470 Митного кодексу України, закінчилися, позивача просить про закриття провадження у справі відповідно до ст. 527 Митного кодексу України. З огляду на що просить суд позов задоволити.

Ухвалою від 17.12.2018 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.

09.01.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує у повному обсязі та просить в задоволенні такого відмовити. В обґрунтування зазначає, що постанова в справі про порушення митних правил № 2409/40800/18 від 16.11.2018 року щодо ОСОБА_1 винесена відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням того, 08.01.2018 року гр. України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 , YIN НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща, через пункт пропуску «Шегіні» Львівської митниці ДФС з метою транзиту через територію України та повинен був вивезти даний автомобіль з митної території України у встановлений законодавством терміни, а саме: 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб. Однак станом на 11.08.2018 року позивач вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, чим перевищив встановлений ст.95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на десять діб. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 19.09.2018 року звернувся із заявою до Чернівецької митниці ДФС з клопотанням витребувати з Львівської митниці ДФС його заяву від 12.01.2018 року. На адресу Чернівецької митниці 08.10.2018 року ДФС надійшла копія повідомлення гр-на ОСОБА_1 про неможливість вивезення транспортного засобу в зв`язку з його поломкою, однак відповідно до чинного законодавства, факт ремонту транспортного засобу не входить до переліку обставин непереборної сили, аварії, або протиправних дій третіх осіб, а підприємства технічного обслуговування транспортних засобів не є установами (організаціями), які уповноважені на видачу документів, щодо засвідчення наявності або відсутності фактів виникнення обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб, однак ОСОБА_1 не надав підтверджуючих документів про наявність обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб. Жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував у результаті аварії або дії обставин непереборної сили, подані документи не містять, не містять причинно-наслідкового зв`язку ремонту та аварії. Разом з тим, відповідач зазначає, що датою виявлення правопорушення, вчиненого позивачем, є дата складення протоколу про порушення митних правил - 11.08.2018 року, і саме з цієї дати починається відлік шестимісячного строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому митним органом дотримано порядок розгляду справи про порушення митних правил та строків притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи підтверджують те, що посадові особи митниці діяли відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих їм повноважень.

17.01.2019 року на адресу надійшла відповідь на відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якій останній зазначає, що встановлення 10-денного строку є основним критерієм віднесення зазначеного адміністративного проступку до не триваючого, а тому вважає, що вчинене ним правопорушення у виді перевищення встановленого ст.95 МК України строку транзитного перевезення ввезеного 08.01.2018 року легкового автомобіля більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день, тобто 19.01.2018 року, та не може розглядатися як триваюче. Вказане правопорушення не може бути триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати. Зокрема, десятиденний строк минув 19.01.2018 року, і саме з настанням цієї дати слід вважати настання факту вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил шестимісячного строку слід вважати 19.07.2018 року, чим заперечує покликання сторони відповідача у відзиві.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено та визнано сторонами, що в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України встановлено, що 08.01.2018 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , країна реєстрації Польща, через пункт пропуску «Шегині» Львівської митниці ДФС з метою транзиту через територію України та повинен був вивезти даний автомобіль з митної території України у встановлений законодавством термін.

Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 11.08.2019 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства, не поміщений.

Постановою ДФС України в справі про порушення митних правил № 2409/40800/18 від 16.11.2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

Позивач як на підставу звернення до суду із позовом зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноваженою на те особою не взято до уваги, повідомлення ОСОБА_1 від 12.01.2018 року про неможливість вивезення транспортного засобу за межі митної території України, а також враховуючи, що вчинене правопорушення яке ставиться у провину позивачу не є триваючим, постанова про накладення на останнього стягнення у виді штрафу винесена з порушенням строків, разом з тим зазначаючи про сплив шестимісячного строку для накладення адміністративного стягнення за триваюче правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень, зокрема для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

Диспозицією ч.З ст.470 Митного кодексу України є перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Відповідно до ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 31.05.2012 №657 (далі Порядок) визначено, що терміни «аварія» та «обставини непереборної сили» вживаються в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб`єкта господарювання загрозу життю або здоров`ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Відповідно до частини 2 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженого наказом ДМС України від 17.11.2005 №1118, встановлено такі обставини непереборної сили, як смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили, документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно із Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні» право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, та видачу сертифікатів щодо форс-мажорних обставин, надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженим нею регіональним торгово-промисловим палатам, як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Таким чином, факт несправності та ремонту транспортного засобу, про який ОСОБА_1 повідомив митний орган як перешкоду для вивезення транспортного засобу за межі митної території України у визначені законом строки, не входить до переліку обставин непереборної сили, аварії, або протиправних дій третіх осіб, а жодних документів установ (організацій), які уповноважені на видачу документів, щодо засвідчення наявності або відсутності фактів виникнення обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб ОСОБА_1 органу що розглядав справу про адміністративне правопорушення та суду не представлено.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_1 містять усі ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколом про порушення митних правил №2409/40800/18 від 11.08.2018 року зафіксовано вчинення ОСОБА_1 дій, що мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.470 Митного кодексу України.

Згідно із ст. 491 Митного кодексу України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Таким чином, датою виявлення правопорушення, вчиненого позивачем, є дата складення протоколу про порушення митних правил, а саме: 11.08.2018 року, про що був особисто повідомлений ОСОБА_2 О. І., підпис якого знаходиться в наявній в матеріалах справи копії протоколу про порушення митних правил № 2409/40800/18 від 11.08.2018 року.

З дати виявлення правопорушення, а саме 11.08.2018 року починається відлік шестимісячного строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації Польща, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на 10 діб, чим вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 470 МК України.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з врахування та належною перевіркою всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, враховуючи визнання позивачем факту порушення митних правил, та те що підстави звернення до суду із даним адміністративним позовом повністю спростовані стороною відповідача, та підтверджуються дослідженими у справі доказами, ОСОБА_1 правомірно визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, та не обґрунтовані належним доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 90, 95, 460, 467, 491 МК України, ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил №2409/40800/18 від 16.11.2018 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяІ. І. Мельничук