Справа № 552/1985/17
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2019 року

Київ

справа №552/1985/17

адміністративне провадження №К/9901/3230/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року (судді Григоров А.М., Тацій Л.В., Подобайло З.Г.) у справі №552/1985/17 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП у місті Полтава Товтина Володимира Васильовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Полтави з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП у місті Полтава Товтина В.В., третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав про неправомірність прийняття оскаржуваної постанови серії АР №673360 від 28 березня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (тут і надалі - КУпАП) та накладення штрафу у розмірі 425 грн, так як оскаржувана постанова у справі не ґрунтується на доказах, а інкриміноване йому правопорушення він не вчиняв.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Київського районного суду міста Полтави від 12 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Своє рішення суд аргументував тим, що факт порушення позивачем правил дорожнього руху, передбачених пунктом 8.7.3. «ґ » Правил дорожнього руху України, (а саме: перетнув перехрестя на жовтий сигнал світлофору) встановлено відеозаписом, а тому оскаржувана в межах даної справи постанова про адміністративне правопорушення серії АР №673360 від 28 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена правомірно і підстави для її скасування відсутні.

Не погодившись із судовим рішенням першої інстанції, позивач звернувся із апеляційною скаргою про скасування постанови Київського районного суду міста Полтави від 12 червня 2017 року та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 28 вересня 2017 року задовольнив апеляційну скаргу позивача, скасував судове рішення першої інстанції та прийняв нове рішення, яким задовольнив позовні вимоги позивача.

Визнав протиправною та скасував постанову інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП у місті Полтава Товтина В.В. серії АР №673360 від 28 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Департамент патрульної поліції Національної поліції України, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року та залишити в силі постанову Київського районного суду міста Полтави від 12 червня 2017 року.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України зазначає, що позивач не надав жодних доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.

Обставини правопорушення підтверджуються в повному обсязі доданим до матеріалів справи диском з відеозаписами. Тобто на момент виїзду патрульного автомобіля на світлофорі вже загорівся зелений сигнал, а тому такий сигнал в напямку перехрестя був вимкнений, що означало заборону руху для водія ОСОБА_1 , так як горів жовтий сигнал світлофора. Однак вказаний диск судом апеляційної інстанції був досліджений не належним чином.

Заперечення (відзиву) на касаційну скаргу не надходило.

Рух касаційної скарги

Суддя Вищого адміністративного суду України ухвалою від 27 жовтня 2017 року залишив касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України без руху.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2017 року касаційну скаргу третьої особи передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад судової колегії: Желтобрюх І.Л.(суддя-доповідач), Білоус О.В., Стрелець Т.Г.

Ухвалою Верховного Суду від 02 січня 2018 року відкрито касаційне провадження за вищезазначеною скаргою.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі Соколов В.М. (суддя-доповідач), Єресько Л.О., Загороднюк А.Г.

Встановленні судами попередніх інстанцій обставин справи

Із постанови інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП у місті Полтава Товтина В.В. у справі про адміністративне правопорушення від 28 березня 2017 року серії АР №673360 встановлено, що 28 березня 2017 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав у місті Полтава перехрестя вулиць Панянки та Анатолія Кукоби на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги пункт 8.7.3. Правил дорожнього руху.

Цього ж дня, інспектор патрульної роти роти №4 батальйону УПП у місті Полтава лейтенант поліції Товтак В.В. виніс постанову серії АР №673360 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП та наклав на нього штраф в розмірі 425 грн.

Позивач, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Застосування норм права, оцінка доказів та висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами частини другої статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі; г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Пункт 8.7. ПДР зазначає, що світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Пунктом 8.7.3 Правил дорожнього руху встановлено, що жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пунктом 8.10 ПДР передбачено, що у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед розміткою 1.12, а якщо її не має - не ближче 10 метрів до світлофору, пішохідного переходу, а якщо вони відсутні - перед перехрещуванню проїзною частиною.

Пунктом 8.11 ПДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Аналізуючи вищенаведені обставини справи та норми права, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідачем не надано доказів про те, що рух автомобіля, яким керував позивач, розпочався саме на вимкнений зелений сигнал світлофору. Також відсутні докази, які б підтверджували, що автомобіль позивача під час закінчення маневру створив перешкоди для руху транспортних засобів, які розпочинали рух в попутному напрямку на увімкнений зелений сигнал світлофору.

Посилання скаржника на диск з відеозаписом (файли ; ; ), як на доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів Верховного Суду вважає безпідставним, з огляду на наступне.

Як правильно досліджено Харківським апеляційним адміністративним судом, із вказаного відеозапису вбачається перетин позивачем перехрестя вулиць Панянки та Анатолія Кукоби в місті Полтава, а також подальший запис руху авто позивача та авто патрульної поліції. З даного відео вбачається рух позивача на наступному перехресті на зелене світло та момент зупинки позивача інспектором патрульної поліції, також на відео міститься частина процедури оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення. З технічного запису не вбачається, що ОСОБА_1 , перетнув перехрестя вулиць Панянки та Анатолія Кукоби в місті Полтава на жовтий сигнал світлофору. Відеозапис здійснювався з перехрестя, перпендикулярно вулиці по якій рухався позивач. На момент руху авто позивача, світлофор яких регулював рух транспортних засобів по вулиці перпендикулярній вулиці по якій рухався позивач мав червоне світло. З даного відеозапису взагалі не вбачається який колір світлофора був позивачу на момент його переїзду через перехрестя.

Сам позивач стверджує, що здійснив виїзд на перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Із відеозапису не можливо встановити, що водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи переїзд перехрестя вулиці Панянки та Анатолія Кукоби розпочав рух транспортного засобу та переїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, що в свою чергу є порушенням пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Відеозапис лише підтверджує закінчення руху вказаного автомобіля, під керуванням позивача, через перехрестя без створення перешкоди для руху інших транспортних засобів.

Верховний Суд вважає необґрунтованим та відхиляє, наданий відповідачем до суду порядок роботи світлофора, як такий, що жодним чином не доводить скоєння позивачем адміністративного правопорушення. З даних документів не можливо встановити який сигнал світлофора був в момент переїзду перехрестя позивачем.

Інші доводи заявника касаційної скарги не впливають на правильне вирішення даної справи по суті судом апеляційної інстанції, оскільки з наданого до суду відеозапису не зафіксовано суть правопорушення зазначеного в оскаржуваній постанові, а саме, що позивач здійснив рух на вимкнений сигнал світлофору.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Колегія суддів констатує, що доводи відповідача, стосовно допущення позивачем порушень правил дорожнього руху, спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки висновки суду апеляційної інстанцій, з урахуванням виправлених порушень допущених судом першої інстанції, є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні, то касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України слід залишити без задоволення.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року у справі №552/1985/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду