Справа № 520/5714/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 р.Справа № 520/5714/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство "АРІС" ЛТД на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.08.19 року по справі № 520/5714/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково-виробниче підприємство "АРІС" ЛТД

до Харківської митниці ДФС третя особа Головне управління ДФС у Харківській області

про визнання неправомірною відмови, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково - виробниче підприємство "АРІС" ЛТД , звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: визнати неправомірною відмову Харківської митниці ДФС у прийнятті рішення про надання ТОВ МНВП "АРІС" ЛТД розстрочення сплати податку на додану вартість та застосування забезпечення виконання зобов`язань під час ввезення на митну територію України; скасувати відповідне рішення, про яке повідомлено заявника листом № 1296/10/20-70-19-02 від 15.05.2019 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2019р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузеве науково - виробниче підприємство "АРІС" ЛТД залишено без задоволення.

TOB МНВП «АРІС» ЛТД , не погодившись з рішення суду , подало апеляційну скаргу , вважає його неправомірним та таким, що підлягає скасуванню. Посилається на те , що позивач мав законну можливість подавати до суду докази, які хоча і датовані після прийняття оскаржуваного рішення, але підтверджують існування певних обставин на час винесення оскаржуваного рішення. Тобто позивач, подавши до суду копії листа Дергачівської міської ради від 10.07.2019 р. № 1778/02-19 та протоколу опитування адвокатом Тарасенко Д.Ю. ОСОБА_1 від 05.07.2019 р. належним чином підтвердив дублювання адрес, що мало місце станом на день винесення оскаржуваного рішення.Крім того, позивач подав до суду належні докази наявності у нього відповідних виробничих приміщень та потужностей, але суд залишив ці докази поза увагою. Вважає , що суд помилково виходив із того, що в предмет доказування входить не наявність/відсутність таких потужностей, приміщень, чи умов, а слідування чи порушення відповідачем нормативних актів, що регулюють відповідну діяльність відповідача та третьої особи. Вказує , що Розпорядження ДФС № 44-р від 27.04.2018 р. «Про питання реалізації постанови Кабінету міністрів України від 07 лютого 2018 року № 85» має низку недоліків, які дозволяють формально виконати передбачену процедуру перевірки, але при цьому не встановити об`єктивну істину. Формальне слідування відповідачем та третьою особою вимогам Розпорядження ДФС № 44-р від 27.04.2018 р. не є безумовним свідченням правомірності винесеного рішення. звертаємо увагу суду, що Позивач добросовісно виконав всі вимоги «Порядку надання розстрочення сплати податку на додану вартість та застосування забезпечення виконання зобов`язань під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. № 85, що є безумовною підставою для задоволення його заяви. Як зазначалося вище, в задоволенні заяви про надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України через недотримання обов`язкових вимог про наявність виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів , готової продукції, може бути відмовлено лише в одному випадку: заявник не мас виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції. В усіх інших випадках така відмові є протиправною. Відмова в задоволенні заяви у випадку фактичної наявності таких приміщень та потужностей, але неиідтвердження цього органами ДФС (здійсненого хоча і в рамках затвердженого порядку дій, але всупереч об`єктивній істині) є порушенням прав заявника, який виконав всі вимоги Закону та має право на очікуваний ним позитивний результат. Оскільки позивач належним чином в суді довів наявність у нього виробничих потужностей та приміщень, оскаржуване рішення відповідача є таким, що винесене з порушенням вимог Закону. Просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Харківська митниця ДФС подала до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає її необґрунтованою і безпідставною, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та тідтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач - зареєстрований в установленому чинним законодавством порядку юридичною особою 10.02.1992 року, номер запису 1 011964, що підтверджується копією витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ від 18.12.2018 року.

На підставі Контракту № 007/2018 від 07.08.2018 р. між ТОВ МНВП «АРІС» ЛТД («Покупець») і фірмою «Shaanhi beiren printing machinery СО., LТD», («Продавець»). Позивачем ввезено на територію України обладнання для виробництва упаковки - 9 кольорова ротогравюрна машина для друку, модель: FR300ЕLS. Згідно Додатку № 1 до Контракту вартість «Товару» складає 670 000 доларів США.

Відповідно до п. 65 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України ТОВ МНВП «АРІС» ЛТД «02» травня 2019 р. звернулось до Харківської митниці ДФС із заявою про надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України до якої було додано пакет документів, необхідних для прийняття митним органом рішення по суті звернення.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом та не заперечувалось учасниками справи в судовому засіданні, у поданій заяві позивачем було зазначено наступне місцезнаходження платника податків: АДРЕСА_1 . У графі місцезнаходження обладнання зазначено наступне: «на момент подачі звернення обладнання прямує з Китаю до України (порт Одеса). Після прибуття та розмитнення обладнання буде знаходитися за адресою АДРЕСА_1 ».

Митницею 06.05.2019 р. було направлено лист до Головного управління ДФС у Харківській області №1509/7/20-70-19-02, в якому проінформовано, щодо надання пропозицій та зауважень з питання прийняття рішення про надання розстрочення сплати податку на додану вартість.

Працівниками оперативного управління 10.05.2019 року здійснений виїзд за вищевказаною адресою та складено повідомлення № 3575 з якого вбачається, що табличок з назвою підприємства, наявність виробничих потужностей, приміщень, умов для обліку і зберігання товарів не встановлено. Контактні номери Позивача не обслуговуються, для підтвердження цього факту зроблено фотографії майже знищеного будинку та теплиці за адресою: Харківська область, Дергачівський район, місто Дергачі, вул. Залізнична, будинок 4. Крім цього, оперативними працівниками було відібрано письмові пояснення ОСОБА_1 - власника таких приміщень, який сам зазначив, що цей об`єкт нерухомості продається, а посадових осіб ТОВ міжгалузеве підприємстві «Аріс» ЛТД не знає.

11.05.2019 року до Митниці надійшла довідка від ГУ ДФС у Харківській області від 10.05.2019 №5290/7/20-40-14-15-11, в пункті 3 якої зазначено, що обстежено та не підтверджено наявність виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції за адресою АДРЕСА_1.

14.05.2019 року на засіданні Комісії було прийнято рішення про відмову у наданні рішення про розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території ТОВ МНВП «АРІС» ЛТД, відповідно до пункту 65 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України у сумі 134 000,00 дол.США (сто тридцять чотири тисячі дол. США 00 центів) через те, що довідкою ГУ ДФС від 10.05.2019, надісланою листом від 10.05.2019 №5290/7/40-40-14-15-11, не підтверджено наявність виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції за адресою АДРЕСА_1.

15.05.2019 року на адресу ТОВ МНВП «АРІС» ЛТД митницею було направлено листа № 1296/10/20-70-19-02 від 15.05.2019 року про про відмову у прийнятті рішення про надання розстрочення сплати.

Не погодившись із таким повідомленням та рішенням Харківської митниці ДФС позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того , що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність вчинених дій та прийнятого ним рішення, а відтак оскаржуване рішення є законним та таким, що не підлягає скасуванню, отже позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову , виходячи щ наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 65 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України тимчасово, до 1 січня 2020 року, контролюючий орган за заявою платника податку надає розстрочення (рівними частинами) сплати податку на додану вартість на термін, зазначений у заяві платника податку, але не більше 24 календарних місяців, без нарахування процентів, пені та штрафів, визначених цим Кодексом, при ввезенні на митну територію України з поміщенням в митний режим імпорту обладнання та комплектуючих, що класифікується в тому числі за товарною під категорією згідно з УКТ ЗЕД.

Порядок надання розстрочення сплати податку на додану вартість та застосування забезпечення відповідно до цього пункту встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обладнання та комплектуючі ввозяться на митну територію України платником податків для власного виробництва на території України.

Розстрочення сплати податку на додану вартість згідно з цим пунктом не надається при ввезенні на мигну територію України у митному режимі імпорту обладнання, якщо воно має походження з країни, визнаної державою- окупантом згідно із законом України та/або визнаної державою-агресором по відношенню до України згідно із законодавством, або ввозиться з території такої держави-окупанта (агресора) та/або з окупованої території України, визначеної такою згідно із законом України.

Порядок надання розстрочення сплати податку на додану вартість та застосування забезпечення відповідно до пункту 65 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України визначений постановою Кабінетом Міністрів України від 07.02.2018 № 85 (далі - Порядок № 85).

Відповідно до пунктів 3-4 Порядку № 85 для отримання розстрочення сплати податку платник податку подає до митниці ДФС заяву за формою згідно з додатком 1.

До заяви про надання розстрочення податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України (далі - заява), крім документів, передбачених статтею 335 Митного кодексу України, також додаються такі документи:

- бізнес проект, бізнес-план або інший документ, у якому зазначено технологічний процес з економічними розрахунками та очікувані результати діяльності;

- наявні висновки державних органів, експертних установ, організацій, державні стандарти і стандарти підприємства, технічні умови, технічна документація. документи, що підтверджують наявність виробничих потужностей, приміщень.

Рішення про надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України (далі - рішення) приймається митницею ДФС за рекомендацією комісії, що утворюється за рішенням керівника такої митниці та до складу якої включаються: керівник підрозділу митниці ДФС, який здійснює митне оформлення товарів, або особа, яка його заміщує; керівник підрозділу митниці ДФС, який здійснює адміністрування митних платежів, або особа, яка його заміщує; керівник підрозділу митниці ДФС, який здійснює заходи з протидії митним правопорушенням, або особа, яка його заміщує; керівник юридичного підрозділу митниці ДФС або особа, яка його заміщує; керівник підрозділу аудиту головного управління ДФС в області, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС або особа, яка його заміщує.

З метою забезпечення реалізації Порядку № 85 спільним наказом Головного управління ДФС у Харківській області та Харківської митниці ДФС від 29.11.2017 № 7364/232 (із змінами) утворено комісію для прийняття рішень про надання розстрочення сплати податку на додану вартість.

Розпорядженням Державної фіскальної служби України від 27.04.2018 р. № 44-р - затверджено алгоритм взаємодії територіальних органів ДФС при реалізації Порядку № 85 (далі - Алгоритм, копія Алгоритму додана позивачем до позову).

Згідно з вказаним Алгоритмом керівникам митниць ДФС доручено:

1) забезпечити інформування в оперативному порядку головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС (далі - ГУ ДФС) за місцем оформлення обладнання про надходження заяви (засобами електронного зв`язку або в телефонному режимі);

2) забезпечити складання Рішення у двох примірниках: перший - для платника податків, другий для - митниці ДФС.

Керівникам ГУ ДФС доручено у тому числі організувати роботу оперативних Підрозділів щодо вжиття заходів для підтвердження наявності виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 85 рішення приймається за результатами розгляду комісією, зазначеною у пункті 4 цього Порядку, заяви та перевірки, зокрема, підтвердження наявності виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції.

Пунктом 8 Порядку № 85 визначено підстави для відмови у прийнятті рішення:

невідповідність умовам, визначеним пунктом 7 цього Порядку;

встановлення обставин, які не відображені у документах платника податку;

недотримання обов`язкових вимог, визначених цим Порядком.

У разі відмови у прийнятті рішення митниця ДФС письмово повідомляє про це платнику податку із зазначенням підстав такої відмови.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

Враховуючи наведені вище вимоги чинного законодавства, документи надані позивачем до заяви про надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва на території України, встановлені митницею обставини щодо не підтвердження наявність виробничих потужностей або приміщень чи умов для обліку і зберігання товарів, готової продукції за адресою АДРЕСА_1, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності прийняття Харківською митницею ДФС оскаржуваного рішення про відмову надання ТОВ МНВП "АРІС" ЛТД розстрочення сплати податку на додану вартість та застосування забезпечення виконання зобов`язань під час ввезення на митну територію України.

Суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги посилання позивача на те, що він не був обізнаний в тому, що за адресою: 62302, Харківська обл., Дергачівський район, місто Дергачі, вул. Залізнична, будинок 4 зареєстровано нерухомість ще за однією особою та не врахував до уваги копії наданих до суду листа Дергачівської міської ради від 10.07.2019 року № 1778/02-19 та протоколу опитування адвокатом Тарасенко Д.Ю. ОСОБА_1 від 05.07.2019 року, оскільки такі документи не надавались суб`єкту владних повноважень для їх врахування під час прийняття спірного рішення, складені пізніше та є такими, що не свідчать про протиправність прийнятого відповідачем рішення.

Посилання апелянта на те , що відповідач та третя особа могли уникнути таких висновків про відсутність приміщень, що не відповідають дійсності, якби представником ДФС були здійснені дії для встановлення невідповідності заявленої інформації тому, що побачив перевіряючий, це могло бути б вчинено одним з таких способів: телефонування заявникові, співставлення отриманих даних із даними в поданих документах, запит до міської ради, тощо. Інакше кажучи, перевіряючі мали здійснювати перевірку добросовісно до уваги судом не приймається , оскільки наведене жодним чином не спростовує правомірності оскаржуваного рішення та не ґрунтується на нормах законодавства, порядком № 85 не передбачено повноважень органів доходів і зборів під час перевірки заяви про надання розстрочення ПДВ на направлення будь-яких запитів до установ, підприємств, організацій незалежно від форм власності з метою перевірки/підтверження відомостей, зазначених у такій заяві та поданих до неї документів.

З викладеного вбачається, що відмова Харківської митниці ДФС у прийнятті рішення про надання TOB МНВП «Аріс» ЛТД розстрочення сплати податку на додану вартість та застосування забезпечення виконання зобов`язань під час ввезення на митну територію України обладнання для власного виробництва прийнята в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.

Крім того , колегія суддів зазначає , що відмова Харківської митниці ДФС у прийнятті рішення про надання за заявою TOB МНВП «Аріс» ЛТД від 02.05.2019 розстрочення сплати податку на додану вартість не позбавляла позивача права після усунення причин такої відмови повторно подати відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд зазначає, що всі доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені в позовній заяві та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи, інших обґрунтувань в апеляційній скарзі наведено не було.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки гуртуються на невірному трактуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 року по справі № 520/5714/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 25.11.2019 року