Справа № 440/1373/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Костенко Г.В.

14 листопада 2019 р.Справа № 440/1373/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калитки О. М. , Старосуда М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:
16.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Решетилівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, далі Решетилівське ОУПФУ, ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) щодо застосування при обчисленні його пенсії за віком величини оцінки одного року страхового стажу 1% для визначення коефіцієнта страхового стажу, при врахуванні в обчислення пенсії страхового стажу за період з 13.04.2015 року по 30.04.2016 року і заробітної плати за період з 01.05.1985 року по 31.12.1989 року та за період з 01.04.2015 року по 30.04.2016 року;

- зобов`язати Решетилівське ОУПФУ здійснити йому перерахунок та виплату пенсії за віком з врахуванням з 29.09.2017 року страхового стажу за період з 13.04.2015 року по 30.04.2016 року і заробітної плати за період з 01.05.1985 року по 31.12.1989 року та за період з 01.04.2015 року по 30.04.2016 року, при цьому застосовуючи величину оцінки одного року страхового стажу 1,35% при визначені коефіцієнта страхового стажу для обчислення пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що при перерахунку його пенсії пенсійним органом протиправно застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, що фактично призвело до зменшення розміру отриманої пенсії.

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов Решетилівське ОУПФУ зазначає, що 29.09.2017 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV). На підставі поданих документів, ОСОБА_1 призначена пенсія із застосуванням коефіцієнта страхового стажу для обчислення пенсії у розмірі 1,35%. В подальшому, з 01.10.2017 року у відповідності Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148-VІІІ) позивачу здійснено автоматизований перерахунок пенсії, відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року (рішення у повному обсязі виготовлено 21.06.2019 року) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що пенсія позивачу призначена відповідно до Закону № 1058-IV до набрання чинності Закону Закон № 2148-VІІІ, відтак, підлягає перерахунку з 01.10.2017 року з врахуванням пункту 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року, та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог його адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вказує, що застосування правових норм визначених пунктами 4-3 та 4-4 Розділу 1 XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV безпосередньо пов`язується з датою призначення пенсії. Пенсія призначається в день прийняття органом, що призначає пенсію відповідного рішення, яке оформлюється розпорядженням, але її виплата здійснюється з дати звернення особи.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції чітко дату призначення пенсії не встановив, розпорядження про призначення пенсії не дослідив, лише зазначив, що 29.09.2017 року позивач звернувся до Решетилівського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до норм Закону № 1058-IV та, що з протоколу № 656 від 05.10.2017 року про призначення пенсії вбачається, що позивачеві призначено пенсію за віком у відповідності до Закону № 1058-IV на підставі поданих ним документів із застосуванням коефіцієнта і страхового стажу для обчислення пенсії у розмірі 1,35%.

Таким чином, без дослідження відповідного розпорядження суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про те, що пенсія йому призначена відповідно до Закону № 1058-IV до набрання чинності Закону № 2148-VІІІ.

Позивач вказує, що пенсійний орган не заперечує того факту, що пенсія йому призначена згідно протоколу про призначення пенсії № 656 від 05.10.2017 року, відтак, він мав врахувати норми пункту 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України № 1058-IV, що застосовується з 01.10.2017 року, і не робити перерахунок, адже, як і до законодавчих змін, передбачено застосування для позивача величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Необґрунтованим є також твердження суду першої інстанції, що після перерахунку пенсії з 01.10.2017 року не відбулось її зменшення, що в свою чергу не може свідчити про звуження обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Висновок суду першої інстанції, що йому з 01.10.2017 року був збільшений показник середньої заробітної плати в цілому по Україні до 3.764,40 грн., не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки, показник середньої заробітної плати при обчисленні пенсії, як станом на 29.09.2017 року, так і станом на 01.10.2017 року був однаковий 3.764,40 грн.

Висновок суду першої інстанції щодо правомірного неврахування відповідачем станом на 29.09.2017 року в повному обсязі страхового стажу і заробітної плати позивача, так як відповідні документи, які підтверджують зазначений стаж і заробіток не були перевірені, не відповідає принципу пропорційності та обставинам справи.

Крім цього, скаржник вказує, що він не може бути позбавлений пенсійного забезпечення з підстав не внесення відповідних даних у систему персоніфікованого обліку, оскільки саме Виконавча дирекція Фонду зобов`язана забезпечувати відповідно до закону організацію і своєчасне внесення відомостей про страхувальників і застрахованих осіб до системи персоніфікованого обліку. Також він не може бути позбавлений права на пенсійне забезпечення у зв`язку з неподанням відповідних відомостей.

Також, відповідач протиправно не врахував при призначенні пенсії рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18.09.2017 року у справі № 529/802/17. Суд першої інстанції також не звернув на це увагу і не дослідив дані обставини, що свідчить про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що судове рішення не можна вважати законним і обґрунтованим та таким, що ґрунтується на засадах верховенства права.

У відзиві на апеляційну скаргу Решетилівське ОУПФУ наводить доходи, що зазначені ним у заявах по суті в суді першої інстанції, та просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року, - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV).

Судом установлено, що 29.09.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на умовах Закону № 1058-IV (а.с. 35).

До заяви, окрім іншого, були надані: довідка № 1914, видана 05.05.2016 року військовою частиною НОМЕР_1 , про грошове забезпечення для обчислення пенсії за період з червня 2015 року по квітень 2016 року; довідка № 472, видана 30.05.2016 року Військовим інститутом Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка, про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії за квітень-травень 2015 року; довідка № 117, видана 23.01.2017 року Полтавським вищім міжрегіональним професійним училищем, про заробітну плату для обчислення пенсії за лютий-березень 1983 року, жовтень-грудень 1983 року, січень-вересень 1984 року, грудень 1986 року; архівна довідка № 06-15-2/Ю-18-1, видана 24.02.2017 року Державним архівом Полтавської області про заробітну плату за березень-жовтень 1983 року, грудень 1986 року, за 1987 рік, за 1988 рік, за січень-липень 1989 року; архівна довідка, видана 23.02.2017 року Галузевим державним архівом МОУ про грошове забезпечення з 05.1985 року по 08.1986 року; архівна довідка № 68/04.1-05, видана 26.05.2016 року Центральним державним архівом Громадських об`єднань України за вересень-грудень 1989 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року.

При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітку, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року № 1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» затверджено показники середньомісячної заробітної плати робітників та службовців економіки, що застосовуються під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до ст.ст. 40 і 43 Закону № 1058-IV .

Заробітна плата для обчислення пенсії визначається за формулою згідно до вимог ст. 40 Закону:

Зп = Зсх(Ск :К), де:

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії у гривнях;

Зс середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск сума коефіцієнтів заробітної плати ( доходу) за кожний місяць (Кз (1)+ Кз (2) + Кз (3) + … Кз (n) );

К кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати ( доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де Кз коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набранням чинності цим Законом. Зокрема, статтями 56 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків передбачених цим Законом.

Коефіцієнт страхового стажу є складовою частиною формули обчислення пенсії і безпосередньо впливає на розмір пенсії - чим довший страховий стаж, тим більший розмір пенсії. Величина самого коефіцієнта страхового стажу залежить від двох показників: загальної суми місяців страхового стажу протягом усієї трудової діяльності та величини оцінки одного року страхового стажу.

Коефіцієнт страхового стажу визначається за формулою:

Кс = См х Вс , де

100% х 12

См сума місяців страхового стажу;

Вс величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з 01.10.2008 року вартість оцінки одного року страхового стажу становить 1,35%.

Рішенням пенсійного органу від 05.10.2017 року (а.с. 33, 34) позивачу ОСОБА_1 з 29.09.2017 року призначена пенсія за віком на умовах Закону № 1058-IV. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності визначений в розмірі 0,34088 (303/100х12) х 1,35).

При цьому сума місяців страхового стажу обчислювалася з урахуванням наступних періодів страхового стажу (01.09.1976-28.06.1980 (навчання у вищих/середніх НЗ), 15.08.1980-13.04.1981, 26.04.1981-16.11.1982 (строкова військова служба), 10.01.1983-09.03.1983, 10.03.1983-05.10.1983, 06.10.1983-08.09.1984, 21.09.1984-26.10.1986 (строкова військова служба), 28.11.1986-16.12.1986, 17.12.1986-31.08.1989, 01.09.1989-14.06.1991 (навчання у вищих/середніх НЗ), 25.10.1991-25.10.1995 (навчання в аспірантурі), 20.01.1999-19.07.1999 (безробіття), 18.08.1999-14.02.2000 (безробіття), 15.02.2000-31.08.2000 (догляд за інвалідом І групи), 01.09.2000-16.11.2000, 07.11.2000-18.01.2001 (догляд за інвалідом І групи), 19.01.2001-14.01.2002 (безробіття), 15.01.2002-31.12.2003 (догляд за інвалідом І групи), 01.01.2004-31.12.2004 (догляд за інвалідом І групи), 01.03.2005-13.03.2005, 01.12.2005-07.12.2005, 01.05.2008-07.05.2008, 01.09.2008-05.09.2008, 30.05.206-24.05.2017 (безробіття).

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи, зокрема, заява позивача по призначення пенсії від 29.09.2017 року посвідчують ту обставину, що довідка Диканського районного військового комісаріату № 4/595 від 16.03.2016 року про проходження військової служби в Збройних Силах України з 08.04.2015 року по 30.04.2016 року позивачем ОСОБА_1 до пенсійного органу разом з цією заявою не надавалася. Доказів зворотного судам першої та апеляційної інстанцій позивач ОСОБА_1 не надав.

Колегія суддів також зазначає, що позивачем не було спростоване твердження відповідача про те, що до заяви про призначення пенсії ним надана довідка Диканського районного військового комісаріату № 4/2616 від 18.09.2017 року (а.с. 53 звор) про те, що він проходив військову службу у Збройних Силах СРСР у період часу: з 26.04.1981 року по 16.11.1982 року і з 21.09.1984 року по 26.10.1986 року та в Збройних Силах України у період часу з 08.04.2015 року по 30.04.2016 року.

Крім того позивачем до заяви про призначення пенсії за віком на умовах Закону № 1058-IV від 29.09.2017 року була надана довідка військової частини НОМЕР_1 № 1914 від 05.05.2016 року про його грошове забезпечення для обчислення пенсії за період з червня 2015 року по травень 2016 року включно (а.с. 56).

З 01.10.2017 року набули чинності зміни в законодавстві (Закон України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», який набрав чинності 11.10.2017 року (далі Закон № 2148-VIII), у тому числі щодо порядку зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби (крім строкової) з 01.07.2000 року по 31.12.2016 року при призначенні пенсій за віком, по інвалідності та у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону № 1058-IV.

Зокрема, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків, а заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Колегія суддів зазначає, що Законом № 1058-IV до 01.10.2017 року було передбачено обчислення страхового стажу з 01.01.2004 року, а заробітної плати з 01.07.2000 року лише за даними системи персоніфікованого обліку. Починаючи з 01.01.2007 року військовослужбовці підлягали загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та з їх грошового забезпечення утримувались страхові внески. Однак звіти для внесення даних до персоніфікованого обліку за них до органів Пенсійного фонду не подавались. У зв`язку з чим, періоди, за які відсутні дані в системі персоніфікованого обліку до страхового стажу таких пенсіонерів пенсійним органом не враховувалися.

Виходячи з положень Закону № 1058-IV в редакції, що є чинною з 11.10.2017 року, військовослужбовці, які проходили військову службу в період з 01.07.2000 року по 31.12.2016 року та яким призначено пенсію за віком до 01.10.2017 року можуть звернутися до територіальних управлінь Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсій з урахуванням військової служби, а відповідно і заробітної плати, набутих до її призначення.

Матеріали справи посвідчують ту обставини, що із заявою про перерахунок пенсії позивач ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу 01.12.2017 року (а.с. 61), надавши окрім іншого довідку № 2495 від 06.11.2017 року (а.с. 63 зворот).

Розпорядженням пенсійного органу від 04.12.2017 року (а.с. 60) проведений перерахунок пенсії, у тому числі з урахуванням страхового стажу - проходження військової служби у період з 13.04.2016 року по 30.04.2016 року, а також даних про розмір грошового забезпечення позивача в даний період.

При цьому колегія суддів зазначає, що Законом № 2148-VІІІ до ч. 1 ст. 25 Закону № 1058-IV були внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, пункт 4 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV доповнено пунктами 4-3 та 4-4.

Відповідно до п. 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абз. 1 цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Відтак, з 11.10.2017 року перерахунок раніш призначених пенсій (дата проведення перерахунку 01.10.2017 року) проводиться з врахуванням п. 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Колегія суддів зазначає, що вказані норми є чинними, не є такими, що визнані неконституційними в установленому законодавством порядку, відтак, підлягають застосуванню.

Матеріалами справи підтверджено, що розмір пенсійних виплат позивача ОСОБА_1 на час призначення йому пенсії за віком (27.09.2017 року) складав 2.265,45 грн, з яких розмір пенсії за віком 318 грн, а на час проведення перерахунку (04.12.2017 року) 2.395,80 грн., з яких розмір пенсії за віком 811 грн.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_2 та не вбачає підстав для задоволення вимог його апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка М.І. Старосуд
Постанова у повному обсязі складена і підписана 22 листопада 2019 року.