Справа № 200/12636/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 р. Справа№200/12636/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, зокрема, що є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію за віком, іншого доходу не має; в її власності перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира за адресою:

АДРЕСА_3 (нині - Мирноградської) міської ради від 09 липня 2015 року № VІ/104-3 «Про встановлення місцевих податків та зборів» з 01 січня 2016 року на території міста Димитров (нині - Мирноград) встановлені місцеві податки, зокрема податок на майно, який складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та яким затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Цим Порядком визначені об`єкти оподаткування, база оподаткування, ставки податку та пільги зі сплати цього податку.

Рішеннями Мирноградської міської ради від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3 та від 13 червня 2018 року № VІІ/48-3 продовжено термін дії рішення Димитровської міської ради від 08 липня 2015 року № VІ/104-3 «Про встановлення місцевих податків та зборів» на 2018 рік та, відповідно, 2019 рік, на території міста Мирноград встановлені податки, зокрема, податок на майно, який складається, в тому числі, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Вважала, що рішення відповідача від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3 та від 13 червня 2018 року № VІІ/48-3 порушують її права як платника податків (податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), оскільки норми п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України щодо встановлення пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме з об`єктів житлової нерухомості для фізичних осіб, виходячи з їх майнового стану та рівня доходів, відповідачем не застосовуються.

Крім того, рішення прийняті без дотримання процедури прийняття регуляторних актів, що передбачена Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а саме:

- їх проект не був внесений до плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів;

- без підготовки аналізу регуляторного впливу до проекту регуляторного акта, без розгляду ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями (зокрема, її ініціатив, розгляд яких відповідачем, на її думку, умисно неодноразово переносився більше ніж на півроку, або ігнорувався, щоб не бути врахований при прийнятті рішення);

- без подання до комісії з питань реалізації державної регуляторної політики або до постійної комісії відповідної ради, без подання до Державної регуляторної служби України проекту регуляторного акта разом з аналізом його регуляторного впливу та експертним висновком відповідальної постійної комісії стосовно регуляторного впливу цього проекту (стаття 34 Закону) для отримання пропозицій щодо удосконалення проекту регуляторного акта відповідно до принципів державної регуляторної політики.

У зв`язку з наведеним позивач просила визнати протиправним та скасувати рішення Мирноградської міської ради від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3 та від 13 червня 2018 року № VІІ/48-3.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що оскарженими рішеннями продовжувався термін дії рішення Димитровської міської ради від 08 липня 2015 року № VІ/104-3 «Про встановлення місцевих податків та зборів», яким з 01 січня 2016 року на території м. Димитрова (нині м. Мирноград) встановлені місцеві податки та збори.

Проекти оскаржених рішень були розроблені Фінансовим управлінням Мирноградської міської ради та погоджені з відповідними посадовими особами, які беруть участь у його підготовці, виконанні та здійсненні контролю за виконанням даного рішення, а також з головами постійних комісій за напрямками, секретарем міської ради, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно розподілу обов`язав, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - керуючим справами Виконавчого комітету міської ради, головним спеціалістом-юрисконсультом сектору юридичного забезпечення Виконавчого комітету міської ради, що підтверджується аркушем погодження та відповідало Регламенту Димитровської міської ради VII скликання, який затверджений рішенням Димитровської міської ради від 20 листопада 2015 року № VІІ/1-12.

Проекти рішень були опубліковані на офіційному сайті Мирноградської міської ради 13 лютого 2017 року та, відповідно, 21 травня 2018 року.

Розгляд проектів рішень був включений до порядку денного 28 чергової сесії міської ради (протокол від 15 березня 2017 року, питання 3) та, відповідно, до порядку денного 48 чергової сесії міської ради (протокол від 13 червня 2018 року, питання 3), та в результаті поіменного голосування всі проголосували за їх прийняття.

Виходячи з п. 4 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» (Закон України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII), п. 3 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році (Закон України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII) у 2017 році та у 2018 році положення Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» до рішень про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятих органами місцевого самоврядування, застосуванню не підлягали.

Вважав, що оскаржені рішення Мирноградською міською радою прийняті в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Податковим кодексом України.

Просив в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання представники учасників справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Позивач подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням свого представника. До клопотання додав розпорядження Мирноградської міської ради від 25 листопада 2019 року № 72 «Про відрядження працівника» на 1 календарний день - 26 листопада 2019 року.

Суд не вважає зазначену у клопотанні причину поважною та такою, що унеможливлює забезпечення суб`єктом владних повноважень явки іншого представника в судове засідання.

Неявка у судове засідання такої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та проживає в м. Мирнограді Донецької обл.; в її власності перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Димитровської міської ради від 08 липня 2015 року № VІ/104-3 «Про встановлення місцевих податків та зборів» з 01 січня 2016 року на території м. Димитрова (нині м. Мирноград) встановлені місцеві податки, зокрема податок на майно, який складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; плати за землю; транспортного податку (п. 1 Рішення).

Вказаним Рішенням затверджено, зокрема Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (яке є додатком №1 до Рішення).

Пунктом 6 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке затверджено вказаним Рішенням, встановлені ставки податку та податковий період.

Так, відповідно до пп. 6.1 п. 6 Положення ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Пунктом 5 цього Положення встановлені пільги із сплати податку.

Зокрема пп. 5.1 п. 5 Положення, встановлено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 80 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів;

в) для різних видів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, в тому числі їх часток), - на 200 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період.

Підпунктом 5.2 п. 5 Положення звільнено від сплати податку з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості релігійні організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Згідно з пп. 5.4 п. 5 Положення органи місцевого самоврядування до 1 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням об`єкта житлової нерухомості відомості стосовно пільг, наданих ними відповідно до цього підпункту.

Постановою Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів» від 12 травня 2016 року № 1353-VIII відповідно до пункту 29 частини першої статті 85 Конституції України, пункту 8 статті 7 Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", враховуючи пропозиції, подані органами місцевого самоврядування, та рекомендації Українського інституту національної пам`яті, перейменовано деякі населені пункти та райони, зокрема у Донецькій області м. Димитров перейменовано на м. Мирноград.

Відповідно, Димитровська міська рада була перейменована у Мирноградську міську раду.

Рішенням Мирноградської міської ради від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3 «Про внесення змін до рішення Димитровської міської ради від 08.07.2015 №VI/104-3 «Про встановлення місцевих податків та зборів» з метою приведення місцевих податків та зборів, у відповідність до чинного законодавства, зокрема Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 року № 1791-VIII, забезпечення надходжень до міського бюджету, керуючись п. 24 ч. 1 ст. 26, 59, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи постанову Верховної Ради України від 12 травня 2016 року № 1353-VII «Про перейменування деяких населених пунктів», на підставі рішення Димитровської міської ради від 10 лютого 2016 року № VII/5-15 «Про перейменування вулиць і провулків міста Димитрова», внесено зміни до рішення Димитровської міської ради від 08 липня 2015 року № VI/104-3 «Про встановлення місцевих податків та зборів», зокрема:

- в пункті 1 слова «на території міста Димитров» замінено на слова «на території міста Мирноград» (п. 1 Рішення);

- додатки 1,2,3,4 викладено в новій редакції, залишивши у 2017 році в дії пункт 6 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (додаток 1 до рішення міської ради від 08.07.2015 №VI/104-3 «Про встановлення місцевих податків та зборів») (п. 4 Рішення).

Отже, згідно з вказаним рішенням Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке затверджено рішенням Димитровської міської ради від 08 липня 2015 року № VІ/104-3, викладено в новій редакції (залишивши у 2017 році дію п. 6 «Ставки податку та податковий період» Положення).

Пунктом 6 вказаного Положення встановлені ставки податку та податковий період.

Так, відповідно до пп. 6.1 п. 6 Положення ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного(податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Відповідно до пп. 5.1 п. 5 Положення (в новій редакції згідно з рішення Мирноградської міської ради від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3), яким встановлені пільги із сплати податку, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів;

в) для різних видів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, в тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період.

Підпунктом 5.2 п. 5 Положення визначено, що міська рада встановлює пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Підпунктом 5.3 п. 5 Положення визначено, що пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб не надаються на:

а) об`єкт/об`єкти оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, затвердженої рішенням органів місцевого самоврядування;

б) об`єкти оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Згідно з пп. 5.4 п. 5 Положення пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майновового стану та рівня доходів.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають до контролюючого органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості рішення щодо ставок та надання пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відомості стосовно пільг, наданих ними відповідно до підпунктів 5.2. - 5.4.

Вказане рішення (з додатками) прийнято на пленарному засіданні сесії Мирноградської міської ради після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради; опубліковано на офіційному сайті Мирноградської міської ради http://dimitrov-rada.gov.ua/ 22 березня 2017 року; копії рішення надіслані до Мирноградського відділення Покровської ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області.

Рішенням Мирноградської міської ради від 13 червня 2018 року № VІІ/48-3 «Про внесення змін до рішення Димитровської міської ради від 08.07.2015 № VI/104-3 «Про встановлення місцевих податків та зборів» враховуючи постанову Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 року № 483 «Про затвердження форм типових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», керуючись Податковим кодексом України, Бюджетним кодексом України, статтями 26, 59, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» продовжено термін дії рішення Димитровської міської ради від 08 липня 2015 року № VI/104-3 «Про встановлення місцевих податків та зборів» зі змінами, внесеними до нього рішенням Мирноградської міської ради від 15 березня 2017 року № VII/28-3, на 2019 рік, виклавши його в новій редакції, згідно з якою, зокрема:

пунктом 1 Рішення встановлені на території м. Мирноград місцеві податки, зокрема податок на майно, який складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку, плати за землю;

пунктом 2 Рішення встановлені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки згідно з додатками 1, 2;

підпунктом 1 пункту 2 Рішення встановлено, що на території м. Мирноград:

пільги зі сплати податку визначені відповідно до статті 266 Податкового кодексу України,

перелік пільг для юридичних та фізичних осіб, наданих у межах норм підпункту 266.4.2. пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України згідно з додатком 3.

Згідно з додатком 1 до вказаного Рішення ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб встановлені в розмірі 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр.

Додатком 3 до вказаного Рішення є Перелік пільг для фізичних та юридичних осіб, наданих відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Вказаним Переліком визначено, що для об`єктів оподаткування, що визначені у пунктом 266.2.2 та підпунктом 266.4.1 статті 266 Податкового кодексу України, розмір пільг встановлено в розмірі 100 відсотків суми податкового зобов`язання за рік. При цьому пільги визначаються з урахуванням норм підпункту 12.3.7 пункту 12.3 статті 12, пункту 30.2 статті 30, пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України; у разі встановлення пільг, відмінних на територіях різних населених пунктів адміністративно-територіальної одиниці, за кожним населеним пунктом пільги затверджуються окремо.

Вказане рішення (з додатками) прийнято на пленарному засіданні сесії Мирноградської міської ради після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради; опубліковано на офіційному сайті Мирноградської міської ради http://dimitrov-rada.gov.ua/ 19 червня 2018 року; копії рішення надіслані до Головного управління ДФС у Донецькій області.

Не погоджуючись з рішеннями Мирноградської міської ради від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3 та від 13 червня 2018 року № VІІ/48-3 в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та пільг із сплати такого податку фізичними особами позивач звернулася до суду з даним позовом.

Судом також встановлено, що рішенням Димитровської міської ради від 20 листопада 2015 року № VІІ/1-12 затверджено Регламент Димитровської міської ради VII скликання, згідно з п. 20 якого проект рішення міської ради з додатком всіх необхідних документів підлягає обов`язковому погодженню з посадовими особами, які беруть участь у його підготовці, виконанні та здійсненні контролю за виконанням даного рішення, а також з головами постійних комісій за напрямками, секретарем міської ради, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно розподілу обов`язків, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - керуючим справами Виконавчого комітету міської ради, головним спеціалістом юрисконсультом сектору юридичного забезпечення Виконавчого комітету міської ради (додаток1). При необхідності до аркушу погодження, включаються органи самоврядування, керівники підприємств, чиї інтереси зачіпаються відповідним рішенням. Проекти, в яких порушуються фінансові питання заступник з питань діяльності виконавчих органів ради начальник Фінансового управління Димитровської міської ради. Зразок аркушу погодження викладений у додатку 1. У разі незгоди з проектом рішення, наявності зауважень, доповнень, вони викладаються на окремому аркуші.

Проекти оскаржених рішень Мирноградської міської ради від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3 та від 13 червня 2018 року № VІІ/48-3 були розроблені Фінансовим управлінням Мирноградської міської ради; опубліковані на офіційному сайті Мирноградської міської ради 13 лютого 2017 року та, відповідно, 21 травня 2018 року.

Проекти оскаржених рішень були погоджені з відповідними особами, про яких йдеться у Регламенті Димитровської міської ради VII скликання, що відображено в аркуші погодження та відповідало вказаному Регламенту.

Так, згідно з Аркушем погодження протоколів засідань постійних депутатських комісій до винесення проекту рішення від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3 на розгляд міської ради:

- проект рішення розглядався на постійній комісії з питань планування, фінансів, бюджету, соціально-економічного розвитку міста, інвестиційної діяльності, розвитку підприємництва (протокол засідання комісії від 10 березня 2017 року № 3, питання 3); проект погоджений головою комісії в Аркуші погодження до проекту рішення;

- проект рішення розглядався на постійній комісії з питань правового захисту населення, законності, правопорядку, свободи слова та депутатської етики (протокол засідання комісії від 10 березня 2017 року № 4: проект погоджений головою комісії в Аркуші погодження до проекту рішення;

- проект рішення, що розроблений Фінансовим управлінням Мирноградської міської ради, погоджений з: головним спеціалістом-юрисконсультом сектору юридичного забезпечення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради; заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - керуючим справами Виконавчого комітету міської ради; секретарем міської ради.

Згідно з Аркушем погодження протоколів засідань постійних депутатських комісій до винесення проекту рішення від 13 червня 2018 року № VІІ/48-3 на розгляд міської ради:

- проект рішення розглядався на постійній комісії з питань планування, фінансів, бюджету, соціально-економічного розвитку міста, інвестиційної діяльності, розвитку підприємництва (протокол засідання комісії від 05 червня 2018 року № 6, питання 12; проект погоджений головою комісії в Аркуші погодження до проекту рішення;

- проект рішення розглядався на постійній комісії з питань правового захисту населення, законності, правопорядку, свободи слова та депутатської етики (витяг з протоколу засідання комісії від 05 червня 2018 року № 6; проект погоджений головою комісії в Аркуші погодження до проекту рішення;

- проект рішення, що розроблений Фінансовим управлінням Мирноградської міської ради, погоджений із: завідувачем сектору юридичного забезпечення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради; начальником відділу архітектури, містобудування та земельних відносин Виконавчого комітету Мирноградської міської ради; заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - керуючим справами Виконавчого комітету міської ради; секретарем міської ради.

Після проходження погоджень розгляд проектів рішень був включений до порядку денного 28 чергової сесії міської ради (протокол від 15 березня 2017 року, питання 3) та, відповідно, до порядку денного 48 чергової сесії міської ради (протокол від 13 червня 2018 року, питання 3), та результатами поіменного голосування всі проголосували за їх прийняття.

Так, щодо прийняття рішення від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3 проголосували: «за» - 23, «проти» - 0, «утримались» - 0, що відображено в результатах поіменного голосування.

Щодо прийняття рішення від 13 червня 2018 року № VІІ/48-3 проголосували: «за» - 22, «проти» - 0, «утримались» - 0, що відображено в результатах поіменного голосування.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом оскарження в даній справі є нормативно-правові акти, що прийняті органом місцевого самоврядування, в частині встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та пільг із сплати такого податку фізичними особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

За рахунок закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів формуються доходи місцевих бюджетів (ч. 1 ст. 63 Закону).

Відповідно до п.п. 24 та 28 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка визначає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України; прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 59 вказаного Закону, яка регулює питання актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 59 вказаного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 вказаного Закону акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 Кодексу).

Отже, встановлення місцевих податків і зборів органами місцевого самоврядування відбувається відповідно до Податкового кодексу України та у порядку, що визначений цим Кодексом.

Згідно з пп. 12.3.2 п. 12.3 ст. 12 вказаного Кодексу при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Відповідно до п. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 Кодексу не дозволяється сільським, селищним, міським радам та радам об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Згідно з п.п. 12.4.1 та 12.4.3 п. 12.4 ст. 12 Кодексу до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать:

встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;

до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Відповідно до пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Кодексу рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з п. 12.5 ст. 12 Кодексу офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

При винесенні оскаржених рішень відповідачем правомірно застосовані наведенні положення законодавства, та дотримано процедуру прийняття оскаржених рішень.

Оскарженими рішеннями відповідача встановлений, зокрема, місцевий податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в тому числі визначені об`єкти оподаткування, платників податку, розмір ставки, податковий період, пільги із сплати такого податку.

Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Кодексу).

Пунктом 266.4 ст. 266 вказаного Кодексу встановлені пільги із сплати податку.

Так, згідно з пп. 266.4.1 п.266.4 ст. 266 Кодексу база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з пп. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 Кодексу сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості до 01 січня 2018 року рішення, а з 01 січня 2018 року інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (зміни (слово «рішення» замінено на слово «інформацію») внесені згідно із Законом від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII, який набрав чинність з 01 січня 2018 року).

Відповідно до пп. 266.4.3 п. 266.4 ст. 266 Кодексу пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:

об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;

об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Відповідно до п.п. 30.1, 30.2, 30.5 ст. 30 Кодексу податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 30.9 ст. 30 Кодексу податкова пільга надається шляхом:

а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору;

б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору;

в) встановлення зниженої ставки податку та збору;

г) звільнення від сплати податку та збору.

Відповідачем, до безпосередніх повноважень якого віднесено встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України, правомірно застосовані наведені положення законодавства.

Так, зокрема ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлені в межах ставок, визначених Податковим кодексом України, та менше їх граничного розміру, а саме в розмірі 1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати за 1 квадратний метр бази оподаткування (тоді як граничний розмір ставок, що встановлений пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Кодексу, - 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати за 1 квадратний метр бази оподаткування). Тобто відповідачем встановлені знижені ставки податку (пп. «в» п. 30.9 ст. 30 Кодексу).

Пільги із сплати такого податку відповідачем встановлені в межах пільг, що визначені пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 цього Кодексу.

При цьому відповідачем також враховані положення п. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 вказаного Кодексу, відповідно до яких не дозволяється міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів, зокрема для окремих фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Крім того, оскаржене рішення від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3 вже реалізовано (у 2018 році). Разом з тим правові підстави для закриття провадження у справі, передбачені ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, в цій частині відсутні.

Щодо посилань позивача на недотримання відповідачем при прийнятті оскаржених рішень процедури прийняття регуляторних актів, що передбачена Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч.ч. 1 та 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з ч. 12 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Пунктом 4 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» (Закон України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII), установлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Пунктом 3 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році (Закон України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII) установлено, що у 2018 році до рішень про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятих органами місцевого самоврядування, у тому числі радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, після 15 липня 2017 року та у 2018 році, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Отже, при прийнятті відповідачем оскаржених рішень щодо встановлення місцевих податків від 15 березня 2017 року № VІІ/28-3 та від 13 червня 2018 року № VІІ/48-3 положення Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» застосуванню не підлягали.

З огляду на наведене посилання позивача на те, що рішення прийняті без дотримання процедури прийняття регуляторних актів, що передбачена Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», є неприйнятними.

Отже, суб`єкт владних повноважень при прийнятті оскаржених рішень (в оскарженій частині) діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову із зазначених в ньому підстав відсутні.

Оскільки ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 ) до Мирноградської міської ради (85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, 9, ) про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 26 листопада 2019 року.

Суддя Т.В. Логойда