Справа № 280/3149/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 листопада 2019 року Справа № 280/3149/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (далі - позивач, або ТОВ «Запоріжжяелектропостачання») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 08.04.2019 №.

Позовна заява обґрунтована тим, що в порушення приписів Порядку №916 ДФС України своїм рішенням від 13 червня 2019 року №27182/6/99-99-11-06-01-25 розглянуло та прийняло рішення не за однією скаргою підприємства, а за сімома скаргами підприємства на податкові повідомлення-рішення, які прийняті на підставі різних актів перевірки. Вважає, що рішення ДФС України від 13 червня 2019 року №27182/6/99-99-11-06-01-25 не відповідає вимогам Порядку №916, оскільки таке рішення ДФС не є рішенням за результатом розгляду скарги в розумінні приписів Порядку №916, а відтак - рішення ДФС України за результатом розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 08.04.2019 № контролюючим органом не прийнято. Вважає, що у податкового органу відсутні законні підстави для притягнення TOB «Запоріжжяелектропостачання» до відповідальності у вигляді накладення штрафу за порушення строку реєстрації податкової накладної, виписаних в січні 2019 року покупцям - неплатникам ПДВ, а оскаржуване ППР є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки було винесене на підставі помилкових та незаконних висновків Акту перевірки. Зазначає, що з правової природи норм Податкового кодексу України випливає, що відсутні підстави застосовувати санкції за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, які виписані покупцям - не платникам ПДВ та не надається покупцю, оскільки у такому випадку не відбувається недоплата податку в бюджет, не завдається шкода майновим правам та інтересам контрагента платника податку, а отже - у діях підприємства позивача відсутня суспільна небезпека. Вважає, що висновки Акту перевірки є необґрунтованими та безпідставними, а оскаржуване податкове повідомлення рішення від 08.04.2019 № - незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 18.07.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання по справі на 12.08.2019.

30.07.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.31398), у якому він проти задоволення позову заперечив, зазначив, що під час проведення камеральної перевірки позивача згідно з наявною в базах даних Державної фіскальної служби України інформацією встановлено, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» порушено терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, що є порушенням пункту 201.10 статті 201 ПК України. Зазначені висновки викладено в акті камеральної перевірки №0663/08-01-50-06/42093239 від 18.03.2019, на підставі якого винесено оскаржуване податкове-повідомлення рішення. Відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та відповідає нормам діючого законодавства України. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.08.2019 відкладено підготовче засідання на 11.09.2019.

09.09.2019 позивач подав відповідь на відзив (вх.37124), в якій висловив незгоду з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, з підстав викладених у позовній заяві.

Ухвалою суду від 11.09.2019 провадження у справі зупинено для надання сторонам часу для примирення до 16.10.2019.

Ухвалою суду від 16.10.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 16.10.2019 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи по суті на 14.11.2019.

14.11.2019 за вх.№ 47783 представниками сторін суду подано клопотання про розгляд прави в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

У зв`язку з перебуванням судді Сіпаки А.В. в період з 05.11.2019 по 15.11.2019 на лікарняному та на підставі поданого 14.11.2019 клопотання суд вирішив завершити розгляд справи у перший робочий день судді, тобто 18.11.2019 в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.04.2018 за номером 1 044614, основним видом діяльності є - торгівля електроенергією (код КВЕД 35.14), перебуває на обліку як платник податків з 26.04.2018 за номером 01.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, у порядку статті 76 ПК України фахівцями відповідача проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування податкових накладних в ЄРПН ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» з датою виписки січень 2019 року, за результатами якої складено Акт камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податковій звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН №0663/08-01-50-06/42093239 від 18.03.2019 (далі - Акт камеральної перевірки).

Відповідно до висновків Акту камеральної перевірки встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме - перевищення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідальність платника податків передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПКУ та тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 20% від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

08 квітня 2019 року ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» отримало оскаржуване податкове повідомлення-рішення рішенням № 042905006 від 08 квітня 2019 року, винесене ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі Акта камеральної перевірки №0663/08-01-50-06/42093239 від 18.03.2019, яким до ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» застосовано штраф у загальному розмірі 600396,39 грн. (штраф в розмірі 20% за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних визначених статтею 201 та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 3001982,07 грн.).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № 042905006 від 08 квітня 2019 року позивач звернувся до податкового органу зі скаргою.

18 червня 2019 року, підприємство позивача отримало рішення ДФС України від 13 червня 2019 року №27182/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг, якою сім скарг ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» на податкові повідомлення-рішення, в тому числі і скарга на податкове повідомлення-рішення № 042905006 від 08 квітня 2019 року залишені без задоволення, а сім інших податкових повідомлень-рішень, в тому числі й податкове повідомлення-рішення № 042905006 - без змін.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки Акту камеральної перевірки, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість цих висновків.

Так, при розгляді справи, суд детально проаналізував положення п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст.14, ст.49, ст.195, ст.196, ст.197, п.198.5 ст.198, п.200-1.3 п.200-1.9 ст.200-1, п.201.1 п.201.5 п. 201.10 ст.201, п. 120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України і п.11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а також п.3, пп.9-16 та п.19 «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого 31 грудня 2015 року наказом Міністерства фінансів України №1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за №137/28267 (надалі - «Порядок заповнення податкової накладної»), та п.2 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затвердженого 29 грудня 2010 року постановою Кабінету Міністрів України №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №341), внаслідок чого суд дійшов обґрунтованого висновку про не доведеність позивачем неправомірності застосування відповідачем штрафу з податку на додану вартість у розмірі 600396,39 грн. за несвоєчасну реєстрацію «податкових накладних/розрахунків коригування, які не підлягають наданню покупцям (не платникам ПДВ)», як для операцій на постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою (тобто, виключення передбачені пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України).

Положеннями статті 49 ПК України чітко встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, і платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно з пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 200 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Актом камеральної перевірки №0663/08-01-50-06/42093239 від 18.03.2019 встановлено, порушення вимог встановлених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, а саме перевищення термінів реєстрації податкових накладних розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем не спростовано факт порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а лише зазначає про те, що таке порушення не впливає на податковий облік та не зачепає чиїх небуть прав, зокрема держави.

Вказує, що в наслідок не коректної роботи програми «ME.DOC» документ виписувався від імені ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», з його ж податковим номером та кодом ЄДРПОУ. Також, податкова накладна містила багато помилок, які не давали можливості її зареєструвати, зокрема, відбувалося задвоєння оплачених споживчих сум, програма допускала математичні помилки при підрахунку загальної суми накладної по споживачеві, податкова накладна містила платежі, яких платник не здійснював.

Суд не приймає до уваги такі посилання представника позивача, оскільки комп`ютерна програма «ME.DOC» не є програмним забезпеченням наданим саме податковим органом. Використання та обслуговування такої комп`ютерної програми покладено саме на платника податку. Таким чином, саме платник податку повинен здійснювати належний контроль та забезпечення належної роботи будь-якої комп`ютерної програми яка використовується для реєстрації податкових накладних.

Щодо посилань представника позивача на те, що контролюючий орган порушив порядок розгляду скарги на податкове повідомлення рішення і в одному рішенні розглянув сім скарг, то суд зазначає, що прийняття контролюючим органом одного рішення за сімома скаргами не виключає того факту, що позивачем порушено терміни реєстрації податкових накладних у відповідному реєстрі.

Більш того суд зазначає, що Державною фіскальною службою України надано оцінку усім скаргам позивача на податкові повідомлення рішення у тому числі й скарзі на податкове повідомлення-рішення № 042905006 від 08 квітня 2019 року.

Суд погоджується з тим, що такий метод розгляду скарг відходить від визначеного в порядку №916, однак така обставина ніяк не може вплинути на податковий проступок вчинений позивачем, а тим більше бути підставою звільнення від відповідальності. Надані докази позивача ніяк не доводять відсутність у ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31 грудня 2015 року, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Представником позивача надано до суду копії податкових накладних, з яких встановлено, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України, містять код ставки податку на додану вартість «20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість. Повний перелік податкових накладних визначено у таблиці № 1 Акту камеральної перевірки.

Отже, положеннями пункту 120-1.1 статті 120-1ПК України передбачено, що штраф за несвоєчасну реєстрацію відповідних податкових накладних не застосовуєтьсялишепо податкової накладній, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вказані випадки не підпадають під правовідносин, в межах яких до позивача спірним податковим повідомленням-рішенням було застосовано штрафні санкції, оскільки, такі податкові накладні виписані на постачання електроенергії неплатникам податку.

Аналогічне зазначає Верховний суд у постанові по справі №808/3250/17 від 07 лютого 2019 року.

За правилами частини 5 статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», а доводи позивача про неправомірне застосування податковим органом передбачених статтею 120-1 ПК України штрафних санкцій, у зв`язку з тим, що складені на постачання неплатникам податку податкові накладні, помилки у комп`ютерній програмі та недотримання Порядку №916 - не спростовують висновків Акту камеральної перевірки №0663/08-01-50-06/42093239 від 18.03.2019 року у цій справі.

Отже враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що доводи позивача не можуть бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2019 №.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини 1 та 2 статті 76 КАС України).

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Із системного аналізу вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем на підставі та у межах наданих повноважень з дотриманням процедури, визначеної Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9,72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 18.11.2019.

Суддя А.В. Сіпака