Справа № 120/2687/19-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2019 р. Справа № 120/2687/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області в якому просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, ГУ ДФС у Вінницькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ф-6783-17 від 15.11.2018 року, відповідно до якої у позивача виявлено заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування. Позивач вважає дану вимогу протиправною, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 22.08.2019 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав пропуску строку звернення до суду, або вказати інші підстави для поновлення строку.

Дану ухвалу позивач отримав 27.08.2019 року.

30.08.2019 року на адресу суду надійшла заява про усунення виявлених недоліків.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду, представник позивача зазначив, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6783-17 від 15.11.2018 року позивачем отримана поштою не була.

08.08.2019 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Вінницькій області із проханням надати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6783-17 від 15.11.2018 року.

13.08.2019 року позивач особисто отримав оскаржувану вимогу про сплату боргу, про що свідчить його власноручний підпис, засвідчений підписом начальником відділу погашення боргу Вінницького управління ГУ ДФС у Вінницькій області.

За таких обставин, не отримавши оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки), від ГУ ДФС у Вінницькій області, позивач був позбавлений можливості реалізувати своє право на її узгодження або оскарження у 10 денний строк за днем отримання такої вимоги, передбачений ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Ухвалою суду від 04.09.2019 року відкрито провадження у справі та задоволено заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

25.09.2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого заперечує проти задоволення позовних вимог. Окремо зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

В судове засідання 20.11.2019 року сторони не з`явилися, однак, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Водночас, представниками сторін до суду подано заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Окрім того, представником позивача 20.11.2019 року подано письмові пояснення, якими заперечувала проти доводів відповідача та акцентувала увагу суду на тому, що ОСОБА_1 не зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року замінено відповідача Головне управління ДФС у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Вінницькій області.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи в порядку письмового провадження, суд виходив з такого.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За визначенням п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши письмові пояснення та дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив таке.

05.04.2003 року ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем реєстраційною палатою Вінницької міської ради та перебуває на загальній системі оподаткування.

За результатами пошуку відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (іден. код НОМЕР_1 ) не знайдена.

В той же час, у зв`язку з невиконанням позивачем вимог статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за 2017-2018 роки Головне управління ДФС у Вінницькій області сформувало та надіслало на його адресу податкову вимогу № Ф-6783-17 від 15.08.2018 року про сплату боргу (недоїмки).

Разом із тим, не погоджуючись із даною податковою вимогою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абз. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку (абз. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі - Інструкція №449).

Так, положеннями п. 1 Розділу VI Інструкції №449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз. 2 п. 2 Розділу VI Інструкції №449).

Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції № 449, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

За вимогами п. 4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Щодо доводів представника позивача про те, що ОСОБА_1 не зареєстрований як фізична особа-підприємець та за результатами пошуку відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (іден. код НОМЕР_1 ) не знайдена, суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться у стані формування. Інформація про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованих до 01.07.2004 року та не включених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отримується в органі виконавчої влади, в якому проводилась державна реєстрація.

Так, представником позивача долучено до матеріалів справи відповідь Вінницької міської ради №01-00-011-56865 від 08.11.2019 року на адвокатський запит, згідно якої повідомлено, що за результатами пошуку відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (іден. код НОМЕР_1 ) не знайдена. Однак, за результатами пошуку архівних відомостей з Журналу обліку реєстраційних справ, знайдено інформацію про державну реєстрацію статусу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (іден. код НОМЕР_1 ) 05.04.2003 року.

Отже, оскільки позивач здійснив державну реєстрацію фізичної особи-підприємця до 01.07.2004 року, а саме, 05.04.2003 року, та зважаючи на те, що Єдиний державний реєстр перебуває у стані формування, відомості про позивача досі не включені до Єдиного державного реєстру.

Проте, позивачем не було здійснено державної реєстрації припинення фізичної особи-підприємця в установленому законодавством порядку.

Суд також критично оцінює посилання позивача на те, що він не здійснював підприємницьку діяльність та не отримував прибуток від такої діяльності, адже, як слідує із матеріалів справи державна реєстрація припинення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 проведена не було.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 4 п. 1 Розділу ІІ Інструкції №449, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Разом із тим, жодних доказів існування обставин, визначених ч. 4 п. 1 Розділу ІІ Інструкції №449 позивачем на надано.

Окрім того, в силу частини 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний соціальний внесок підлягає сплаті незалежно від здійснення підприємницької діяльності та фінансового стану платника.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що податковий орган діяв у межах та у спосіб визначений законодавством, а відтак в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій щодо внесення даних до інформаційної системи про наявність нарахувань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та задоволення позову цій частині. Похідна позовна вимога щодо виключення сум з обліку відповідно також не підлягає задоволенню. Відтак, в позові необхідно відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що підстав для відшкодування понесених судових витрат у разі відмови у задоволенні позову статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.

Керуючись ст.ст. 73, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Рішення у повному обсязі виготовлене 26.11.2019 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна Миколаївна