Справа № 520/9200/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. № 520/9200/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонько А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дронь А.В.,

представника позивача - Мальцева А. А,

представника відповідача - Крюкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування висновку, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головне управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- скасувати висновок комісії Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.12.2015 р. відносно ОСОБА_1 про зарахування стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років та для визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 08.12.2015 року № 80 о/с відносно ОСОБА_1 щодо встановлення стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугою років та надання додаткової оплачуваної відпустки та до календарної вислуги років час навчання у цивільному вищому навчальному закладі Харківському державному інституті культури до призначення на посаду начальника загону УВП-54 УМВС України в Харківській області в межах п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугою років та надання додаткової оплачуваної відпустки час її служби на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби УВП-54 Управління Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області з 01.10.1999 по 25.09.2000.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спірний висновок комісії Головного управління національної поліції України в Харківській області від 08.12.2015 р. та наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.12.2015 року №80 о/с відносно ОСОБА_1 винесені з порушеннями норм чинного законодавства України, а тому є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Зазначає, що про порушення своїх прав вона дізналася лише 09.08.2019р., коли надійшло повідомлення відповідача від 09.08.2019 р. № 5427/119-12/01-2019, яким позивачці було повідомлено, що строк навчання у цивільному вищому навчальному закладі не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції та до календарної вислуги років, а також, що час служби в УВП-54 Управління Держдепартаменту України з питань виконання покарань в Харківській області з 01.10.1999 р. по 25.09.2000 р. зарахуванню до стажу служби в поліції не підлягає.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 року відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачеві надати відзив на позов. Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, зазначаючи, що спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про Національну поліцію", який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України. Зазначеним законом визначено, що до стажу служби в поліції для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки зараховується тільки періоди служби у відповідних органах або час роботи у відповідних органах та не зараховується час навчання у будь-яких закладах.

Представником позивача через канцелярію суду 09.10.2019 року надана відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача залишив поза увагою той факт, що Закон України "Про Національну поліцію", на який він посилається в обґрунтування своїх заперечень, набув чинності 07.11.2015 року, отже в той час, коли позивачка у встановленому порядку набула право на зарахування часу навчання в Харківському державному інституті культури в межах до п`яти років із розрахунку один рік за шість місяців, та часу служби на посаді начальника відділення соціально- психологічної служби УВП-54 Управління Держдепартаменту України з питань виконання покарань в Харківській області з 01.10.1999 р. по 25.09.2000 р., про що зазначено у позовній заяві. Зазначає, що станом на час прийняття позивачки на службу в органи внутрішніх справ обчислення вислуги років здійснювалось на підставі цієї ж постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 та п. 2 цієї постанови, в редакції чинній на дату призначення на посаду до органів внутрішніх справ, також передбачав зарахування до вислуги років особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" часу їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців (а.с. 92-99).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що позивачка не має права на зарахування часу навчання у Харківському державному інституті культури до обчислення стажу служби у поліції навіть під час призначення пенсії. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 навчалась на денному відділені факультету культурології в Харківському державному інституті культури з 01.09.1993 до 30.06.1997 (архівна довідка а.с. 20).

З послужного списку, копія якого міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що 13.09.1997 наказом УВП УМВСУ в Харківській області № 33 о/с позивачку призначено на посаду начальника загону УВП-54 УМВС України в Харківській області (а.с. 21-27).

Як встановлено під час розгляду справи, Наказом МВС України № 511 о/с від 01.12.1997 ОСОБА_1 присвоєне спеціальне звання лейтенант внутрішньої служби.

01.10.1999 наказом УДДУ в Харківській області № 67 о/с від 27.11.1999 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення соціально - психологічної служби УВП-54 Управління Держдепартаменту України з питань виконання покарань в Харківській області, на якій позивач перебувала до 25.09.2000 до призначення на посаду оперуповноваженого КМСН Фрунзенського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на підставі наказу ХМУ № 52 о/с від 28.09.2000 р.

Наказом начальника ХМУ УМВС України в Харківській області № 52 о/с від 28.09.2000 р. позивачка призначена на посаду оперуповноваженого КМСН Фрунзенського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області з 25.09.2000 р. з подальшим присвоєнням спеціального звання - старший лейтенант міліції в порядку переатестування.

Наказом ГУ МВС України в Харківській області № 619 о/с від 06.11.2015 ОСОБА_1 згідно з п.9 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено зі служби в органах внутрішніх справ за п. 64 "З" (у зв`язку з переходом на роботу в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади).

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №21 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 80 о/с від 08.12.2015 р. встановлено, що станом на 07.11.2015 р. відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки складає 15 років 06 місяців 21 день, який прийнятий на підставі висновку комісії Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.12.2015 р.

Відповідно до висновку комісії ХМУ УМВС України в Харківській області від 19.12.2005 р. про стаж для виплати відсоткової надбавки за вислугу років станом на 01.01.2006 р., комісією зараховано в стаж для виплати відсоткової надбавки за вислугу років наступні періоди служби: з 01.09.1993 р. по 30.06.1997 р. - час навчання в Харківському державному інституті культури в межах до п`яти років із розрахунку один рік за шість місяців з 13.09.1997 р. по 26.04.2004 р. та з 05.12.2005 р. по дату складання висновку служба в органах внутрішніх справ (копія висновку а.с. 30).

Стаж, зазначений у висновку, був оголошений наказом ХМУ УМВС України в Харківській області від 19.12.2005 р. № 81 о/с.

Судом встановлено, що 08.12.2015 комісією ГУНП в Харківській області прийнято висновок відносно ОСОБА_1 про обчислення стажу служби для виплати відсоткової надбавки за вислугу років, яким зараховано до стажу служби для виплати відсоткової надбавки за вислугу років наступні періоди: службу в органах внутрішніх справ з 13.09.1997 р. по 01.10.1999 р., з 25.09.2000 р. по 26.04.2004 р., з 05.12.2005 р. по 06.11.20015 р. та з 07.11.2015 р. до теперішнього часу - служба в Національній поліції України. (а.с. 17)

Позивач вважає, що такий строк стажу в поліції було обчислено відповідачем без урахування часу навчання позивачки у цивільному вищому навчальному закладі та часу проходження служби на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби Управління ВП-54 Управління Держдепартаменту України з питань виконання покарань в Харківській області.

Позивачка не погоджується з такими рішеннями та діями відповідача, оскільки вважає їх неправомірними, такими, що порушують її права, що зумовило її звернутись з даним позовом до суду.

Суд, перевіряючи відповідність вчинених суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах діянь вимогам ч.2 ст.2 КАС України, зазначає, що правовідносини з приводу обчислення стажу служби в поліції врегульовані Законом України "Про Національну поліцію".

Суд зазначає, що обчислення стажу служби в поліції передбачено статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію", стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 наведеної вище статті передбачено, до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Зі змісту вказаної правової норми слідує, що до стажу служби в поліції для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки зараховується тільки період служби у відповідних органах або час роботи у відповідних органах та не зараховується час навчання у будь - яких навчальних закладах.

Згідно з ч. 3 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції затверджений наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235 (далі - Порядок).

Відповідно до розділу II Порядку, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності: обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідно до п. 2 постанови КМУ № 393 (в редакції чинній на дату призначення позивача на посаду до органів внутрішніх справ) до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Прикордонних військ, Національної гвардії, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Як вбачається із послужного списку ОСОБА_1 , 13.09.1997 наказом УВП УМВСУ в Харківській області № 33 о/с позивачку призначено на посаду начальника загону УВП-54 УМВС України в Харківській області.

01.10.1999р. наказом УДДУ в Харківській області № 67 о/с від 27.11.1999 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення соціально - психологічної служби УВП-54 Управління Держдепартаменту України з питань виконання покарань в Харківській області, на якій позивач перебувала до 25.09.2000 року до призначення на посаду оперуповноваженого КМСН.

З частини 1 статті 16 Закону України "Про міліцію", який діяв на час прийняття ОСОБА_1 на службу в міліцію, вбачається, що особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції. Спеціальне звання лейтенант внутрішньої служби присвоєно з 01.12.1997 на підставі наказу МВС України № 511 о/с від 01.12.1997.

Згідно із висновком комісії управління ГУНП в Харківській області від 08.12.2015 ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 78 Закону № 580-VIII, зараховано до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу року підтверджені відповідними наказами строки її служби зараховані наступні періоди: служба в органах внутрішніх справ з 13.09.1997 р. по 01.10.1999 р., з 25.09.2000 р. по 26.04.2004 р., з 05.12.2005 р. по 06.11.20015 р. та з 07.11.2015 р. - служба в Національній поліції України, що в календарному обчисленні станом на 07.11.2015 становив 15 років 06 місяців, 21 день.

ГУНП в Харківській на підставі висновку комісії ГУ від 08.12.2015 року видано наказ від 08.12.2015 № 80 о/с, яким ОСОБА_1 визначено стаж для виплати відсоткової надбавки за вислугу років станом на 07.11.2015 - 15 років 06 місяців 21 день.

Таким чином, позивачу було обчислено стаж служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, у відповідності до ч. 2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію". Іншого чинним законодавством на час виникнення спірних правовідносин та судового розгляду даної справи не передбачено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 01.09.1993 до 30.06.1997 року навчалась на денному відділенні факультету культурології цивільного вищого навчального закладу - Харківському державному інституті культури, в якому отримала повну вищу освіту за спеціальністю "соціальний педагог", що підтверджується копією диплома серії ЛД ВЕ №013088 від 30 червня 1997 року (реєстр. №2850), яка міститься в матеріалах справи (а.с. 19).

Тобто до призначення на посаду в органах внутрішніх справ позивачу офіцерського звання не присвоювалось.

Враховуючи особливий статус осіб, які проходять службу в органах внутрішніх справ, сам факт того, що позивач до вступу на службу в органи внутрішніх справ навчалась у вищому навчальному закладі не є достатньою підставою для зарахування цього періоду навчання до вислуги років (як календарної, так і пільгової).

Аналогічного висновку дотримується Верховний Суд України, позиція якого викладена. зокрема, у постановах від 27.06.2018 року по справі № 817/1269/16, від 10.05.2019 року по справі №823/1330/16.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що навчання позивача у цивільному вищому навчальному закладі не може вважатися проходженням служби в органах внутрішніх справ, оскільки за цей період позивачу не було присвоєно офіцерського звання, а відтак відсутні підстави для зарахування періоду такого навчання до вислуги років на підставі статті 17 Закону № 2262-ХІІ та пункту 2 Порядку № 393.

Стосовно неврахування відповідачем до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугою років та надання додаткової оплачуваної відпустки час її служби на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби УВП-54 Управління Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області з 01.10.1999 по 25.09.2000 суд зазначає наступне.

Структура та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ були упорядковані постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294, чинною на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

Підпунктом першим пункту шостого цієї Постанови передбачено виплату особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надбавки за вислугу років в розмірах згідно з Додатком 29.

При цьому, пунктом першим наказу МВС України від 30.04.2013 №418 "Про порядок обчислення вислуги років для виплати надбавки за вислугу років та для визначення тривалості чергової відпустки особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" було прямо передбачено зараховувати особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років та для визначення тривалості чергової відпустки періоди служби (роботи, навчання) відповідно до статті 17 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пунктів першого та другого постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей".

Підпунктом першим пункту п`ятого постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" передбачена виплата поліцейським надбавки за стаж служби в поліції в розмірах згідно з Додатком 11.

Згідно частини другої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

При цьому, пунктом третім розділу II Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 №260, до вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".

З аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що до стажу служби в поліції для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки зараховується тільки періоди служби у відповідних органах або час роботи у відповідних органах.

Суд зазначає, що служба позивача на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби УВП-54 Управління Департаменту України з питань виконання покарань до таких органів не відноситься.

Посилання ж позивача на застосування вимог ст. 17 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до спірних правовідносин не застосовується, оскільки дана норма застосовується при призначенні та нарахуванні пенсії, а позивач на теперішній час працює в Національній поліції.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду справи, період служби ОСОБА_1 . з 01.10.1999 р. по 25.09.2000 р. на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби УВП-54 Управління Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області зараховується до календарної вислуги років.

Отже, Законом України "Про Національну поліцію" та нормативно- правовими актами, що регламентують виплату грошового забезпечення поліцейським не передбачено зарахування до вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби в поліції періоду навчання у вищому навчальному закладі та на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби УВП-54 Управління Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області з 01.10.1999 по 25.09.2000.

Стосовно тверджень позивача, що до спірних правовідносин повинні застосовуватись норми Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (затверджено постановою КМУ від 17.07.1992 р. №393), суд зазначає, що дійсно пунктом 10 розділу III Порядку визначено, що у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.

Проте, на спірні правовідносини цей Порядок не поширюється, оскільки вказаний Порядок регулює правовідносини виключно з приводу обчислення вислуги років для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як встановлено із змісту оскаржуваного наказу, позивачці було встановлено стаж служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. У вказаному наказі вислуга років для призначення пенсії не визначалась, оскільки на час його прийняття та на час звернення позивача до суду із даним позовом, вона проходить службу в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

За таких обставин, підстави для зобов`язання ГУНП в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, час навчання у вищому навчальному закладі на підставі постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 р., яка регулює правовідносини з приводу обчислення вислуги років у разі звільнення зі служби для призначення пенсії, у суду відсутні.

Стосовно тверджень позивача, що оскаржуваними рішеннями відповідачем звужені її соціальні права та гарантії, суд з цього приводу зазначає, що позивач за власним бажанням власноруч написала заяву про звільнення з лав МВС України та нею особисто подано заяву до Національної поліції України про бажання проходити службу у новоствореному органі.

На підставі пунктів дев`ятого та десятого розділу XI Прикінцевих та перехідних положень "Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Судом встановлено, що підполковник міліції ОСОБА_1 виявила бажання проходити службу в поліції, про що власноруч написала рапорт у якому прохала звільнити її з органів внутрішніх справ України за підпунктом "з" пункту 64 Постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № Ц4 "Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", у зв`язку з переходом у встановленому Законом порядку на службу до Національної поліції (а.с. 114).

07.11.2015 підполковник міліції ОСОБА_1 у відставці звернулась із власноруч написаною заявою на ім`я т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області про прийняття її на службу до Національної поліції та призначення на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Виходячи з фактичних обставин справи суд приходить до висновку, що позивачка свідомо погодилась на проходження служби в Національній поліції.

Суд зазначає, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ", утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1.

Пунктом 2. зазначеної постанови ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2.

Головне управління Національної поліції в Харківській області, було утворене 07.11.2015 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ".

Головне управління Національної поліції в Харківській області в Харківській області є самостійною юридичною особою та не є правонаступником органів внутрішніх справ України (міліції), оскільки ХМУ ГУМВС в Харківській області з 07.11.2015 перебуває у стані припинення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подано рапорт про звільнення зі служби з органів внутрішніх справ з 06.11.2015 року (а.с. 114).

Наказом від 06.11.2015 року № 619 Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області позивачку згідно з п. 9 Розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено зі служби в органах внутрішніх справ за п. 64 "З" (у зв`язку з переходом на роботу в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади).

Матеріали справи містять заяву позивача про прийняття її на службу до поліції та призначити на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах кримінальної поліції Головного управління національної поліції в Харківській області (а.с. 115).

За таких обставин під час розгляду справи не знайшли підтвердження доводи позивача стосовно звуження з боку відповідача її соціальних прав та гарантій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписи ч. 1 ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України вимагають від адміністративного суду забезпечити захист прав та інтересів невладного суб`єкта.

Однак, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про відсутність факту порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах.

Вказана обставина є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Головне управління Національної поліції в Харківській області діяло на підставі, та у спосіб, що передбачені законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002) про скасування висновку, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 25 листопада 2019 року.

Суддя Бідонько А.В.