Справа № 420/6370/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6370/19
УХВАЛА
25 листопада 2019 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
29 жовтня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України від 17.08.2018 року № 300-18, яким ОСОБА_1 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;
- зобов`язати Державну міграційну службу України прийняти рішення про визнання ОСОБА_2 ОСОБА_3 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Ухвалою суду від 04.11.2019 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України заяву залишено без руху, та заявнику наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного зв`язку) для усунення недоліків заяви шляхом надання до суду (з копіями для відповідачів): уточненої позовної заяви із зазначенням інформації, визначеної в даній ухвалі, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення до суду, а також, зазначених в ухвалі належним чином засвідчених копій доказів.
Копію вказаної ухвали суду від 04.11.2019 позивачем отримано 08.11.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч.1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Отже, з урахуванням викладеного, останнім (десятим) днем для усунення позивачем недоліків позовної заяви є 18.11.2019 року.
В свою чергу, 18.10.2019 року представником позивача адвокатом Маркочевою Н.В. через канцелярію суду подано клопотання про поновлення строків на звернення до суду з додатками згідно переліку. На підтвердження повноважень адвокатом Маркочевою Н.В, до суду подано оригінал ордеру серії ОД №448417 та витяг з угоди про надання правової допомоги у адміністративній справі від 21.10.2019 року.
Так, представником позивача на виконання ухвали суду від 04.11.2019 року представником позивача адвокатом Маркочевою Н.В. надано до суду належним чином засвідчені докази, зазначені в ухвалі суду від 04.11.2019 року, уточнено адресу місця реєстрації позивача та надано довідку про звернення за захистом в Україні №008296 з відповідною відміткою про реєстрацію місця проживання позивача.
У клопотанні про поновлення строків на звернення до суду представник позивача, окрім іншого, зазначає, що 21.10.2019 року позивач звернувся до Громадської організації «Десяте квітня» та уклав договірна надання парвової допомоги з адвокатом Маркочевою Н.В., оскільки хотів розібратися, що відбувається з його зверненням зі міжнародним захистом в Україні. У зв`язку з чим, адвокат Маркочева Н.В. 24.10.2019 року щвернулась до Головного управління ДМС України в Одеській області та ознайомилась з матеріалами особової справи позивача.
В ході ознайомлення, як зазначає представник позивача, нею було встановлено, що 18.09.2018 року повідомлення №637 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту помилково було отримано нарочно іншою особою, про що стоїть підпис ОСОБА_4 .
При цьому, представник позивача зазначає, що даний факт помилкового вручення вказаного повідомлення іншій особі також був визнаний заступником начальника Головного управління Максименко А.В.
Окрім іншого, представник позивача зазначила, що в країні походження позивача вбито двох рідних братів позивача, а тому він вчасно не продовжив строк дії довідки про звернення за захистом №008296, який сплив 09.01.2019 року, та тривалий час не звертався до Головного управління ДМС в Одеській області з огляду на тяжкий емоційний стан.
Розглянувши клопотання представника позивача про поновлення строків на звернення до суду від 18.11.2019 року, суддя зазначає наступне.
Суддя зауважує на тому, що інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення, тощо.
Суддя зазначає, що з копії довідки про звернення за захистом в Україні №008296 вбачається, що строк її дії спливає 09.01.2019 року.
Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.
З урахуванням наведеного, позивачу було відомо про сплив строку дії довідки саме 09.01.2019 року.
Отже, з урахуванням наведених доводів представника позивача щодо неотримання позивачем повідомлення №637 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 03.09.2018 року, суддя дійшов висновку, що позивач міг отримати таке повідомлення принаймні 09.01.2019 року, оскільки ця дата є останньою датою дії довідки про звернення за захистом в Україні №008296, а тому позивачу достеменно було відомо про розгляд його справи Головним управлінням ДМС в Одеській області.
Твердження представника позивача про те, що позивач перебував у тяжкому емоційному стані у зв`язку із вбивством його двох рідних братів в країні походження позивача суддя вважає безпідставними, оскільки на підтвердження даних обставин ні позивачем, ні представником позивача не надано жодних доказів.
Суддя критично ставиться до доводів представника позивача про підтвердження заступником начальника Головного управління Максименко А.В. факту помилкового вручення повідомлення №637 від 03.09.2018 року іншій особі, оскільки такі доводи не підтверджені жодними доказами.
З урахуванням наведених доводів представника позивача, судом вбачається, що позивачем було свідомо не виявлено бажання отримувати повідомлення №637 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на протязі більш, ніж 9 місяців, тобто проявлено байдужість до своїх прав, що жодним чином не може бути поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Враховуючи вищевикладене судом, оцінюючи у сукупності доводи позивача, суддя дійшов висновку, що останнім не доведено поважності причин пропуску п`ятиденного строку, визначеного ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», з даною позовною заявою до адміністративного суду, оскільки останній звернувся із позовною заявою лише 29.10.2019 року.
При цьому, позивачем не наведено жодних причин та не надано жодних доказів, що обґрунтовують таку тривалу неможливість звернення позивача до суду із поданою ним позовною заявою.
Отже, суд вважає, що підстави поновлення строку звернення до суду, які вказані представником позивача у клопотанні про поновлення строків на звернення до суду, є неповажними, а клопотання про поновлення строку на звернення до суду задоволенню не підлягає.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно з ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Враховуючи те, що позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, а причини пропуску строку, які наведені позивачем в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду судом визнано неповажними, суддя дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягає поверненню позивачу без розгляду.
Також, суддя вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст.9, 120, 122, 123, 169, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника позивача Маркочевої ОСОБА_5 В. про поновлення строків на звернення до суду від 18.11.2019 року - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві без розгляду.
Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Суддя О.М. Соколенко