Справа № 214/6513/18(2-а/214/46/19)
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2019 року

Київ

справа №214/6513/18(2-а/214/46/19)

адміністративне провадження №К/9901/14440/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №214/6513/18

за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі, лейтенанта поліції Іванова Валерія Олександровича, Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції - про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Чабаненка С.В., суддів Чумак С.Ю., Юрко І.В.,

УСТАНОВИВ:

І. Обставини справи

1. У жовтні 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі, лейтенанта поліції Іванова Валерія Олександровича (далі - відповідач-1), Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач-2), в якому просив:

1.1. визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі лейтенанта поліції Іванова Валерія Олександровича;

1.2. скасувати постанову від 19.09.2019 серії НК №374490 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

2. Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2019 адміністративний позов задоволено частково.

3. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Департамент патрульної поліції оскаржив його в апеляційному порядку.

4. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.04.2019 апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції повернуто у зв`язку з тим, що її (апеляційну скаргу) підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено в установленому законом порядку.

5. Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що до апеляційної скарги додано копію довіреності, з якої неможливо встановити дійсне волевиявлення довірителя та копія якої не засвідчена в установленому законом порядку відповідно до частини третьої статті 55 та частини шостої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

ІІ. Провадження у суді касаційної інстанції

6. Департамент патрульної поліції, уважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.

7.Ухвалою Верховного Суду від 29.05.2019 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

8. У касаційній скарзі відповідач-2 просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

9. На обґрунтування касаційної скарги скаржник указує, що висновки суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для повернення апеляційною скарги є помилковими.

10. Так, відповідач-2 зазначає, що до апеляційної скарги, поданої від імені Департаменту патрульної поліції її представником - ОСОБА_2, було додано засвідчену в установленому законом порядку копію довіреності на представництво останнім інтересів Департаменту патрульної поліції. Також скаржник звертає увагу, що додана до апеляційної скарги копія довіреності містила всі необхідні реквізити відповідно до вимог Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55.

11. Посилання суду апеляційної інстанції на те, що копія довіреності, якою Департамент патрульної поліції уповноважив ОСОБА_2 на представництво його (Департаменту) інтересів, засвідчена не довірителем, а представником, якому така довіреність видана, скаржник уважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

12. Отже, на переконання скаржника, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про підписання апеляційної скарги особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено в установленому законом порядку.

ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування

13. Відповідно до частини першої статті 53 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

14. Частиною третьою статті 53 КАС України встановлено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

15. Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

16. За змістом частини першої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

17. Частиною восьмою статті 57 КАС України передбачено, що в разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

18. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

IV. Позиція Верховного Суду

19. Третій апеляційний адміністративний суд, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що додана скаржником до апеляційної скарги копія довіреності не відповідає вимогам частини третьої статті 55 та частини шостої статті 59 КАС України.

20. Суд не погоджується із зазначеними висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

21. Згідно з пунктом 1 Глави 1 Розділу І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 року №736/27181 (далі - Правила №1000/5), Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їхнього архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).

22. Пунктом 1 Глави 10 Розділу ІІІ Правил №1000/5 установлено, що порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи.

23. Згідно з пунктом 8 Глави 10 Розділу ІІІ Правил №1000/5, які є нормативно-правовим актом, обов`язковим до виконання всіма державними установами, передбачено невід`ємні атрибути засвідчення копій документів, виготовлених в установі, зокрема і довіреностей. Так, напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

24. Відповідно до положень Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55 (далі - ДСТУ 4163-2003), зокрема пунктів: 5.26 Відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ; 5.27 Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпис).

25. За приписами пунктів 71, 72 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних і місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року №55 (далі - Типова інструкція №55), напис про засвідчення документа в паперовій формі складається із слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалу імені і прізвища, дати засвідчення копії і проставляється нижче реквізиту документа «Підпис». Напис про засвідчення паперової копії скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи.

26. Отже, зазначеними нормами встановлено порядок організації діловодства в державних органах, зокрема засвідчення копій документів, виготовлених у відповідній установі, до яких також належать і копії довіреностей.

27. Суд, аналізуючи норми статті 59 КАС України, зауважує про те, що представництво інтересів юридичної особи може підтверджуватися довіреністю, виданою за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, водночас пункт 8 Глави 10 Розділу ІІІ Правил №1000/5 визначає необхідну наявність кожного з атрибутів процедури засвідчення, оскільки лише за наявності на копії документа усіх передбачених у вказаній нормі елементів ця копія набуває юридичної сили.

28. Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга від імені Департаменту патрульної поліції підписана її представником ОСОБА_2

29. На підтвердження повноважень ОСОБА_2 представляти інтереси відповідача-2 до апеляційної скарги додано копію довіреності від 29.12.2018 №15450/41/3/01-2018, виданої начальником Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3

30. Водночас така копія довіреності засвідчена ОСОБА_2 тобто не довірителем - ОСОБА_3, а самим представником, якому вона видана.

31. Суд апеляційної інстанції зазначив, що копія довіреності, яка засвідчена представником, не може бути належним доказом дійсної волі особи, що її видала на уповноваження іншої особи представляти інтереси довірителя. Звертаючись до суду, особа повинна надати такі докази, які виключають будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент учинення конкретної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем (такі докази повинні подаватися в оригіналі або у формі копії, засвідченої належним чином).

32. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з доданої до апеляційної скарги копії довіреності неможливо встановити дійсне волевиявлення довірителя, а тому така копія не засвідчена в установленому законом порядку і не може вважатися такою, що відповідає вимогам статей 55, 59 КАС України.

33. Проте Суд уважає такі висновки суду апеляційної інстанції передчасними з огляду на таке.

34. Під час перевірки копій документів, що підтверджують повноваження представників, на предмет їхньої відповідності статті 59 КАС України, необхідно брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року №55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші.

35. Дотримання вимог наведених нормативно-правових актів державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями незалежно від форм власності під час засвідчення копій документів, що підтверджують повноваження представників, є достатнім для додержання вимог частини шостої статті 59 КАС України.

36. Покладений в основу оскаржуваного судового рішення висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги особі, що її подала, не містить посилань на невідповідність поданої разом з апеляційною скаргою довіреності вимогам Правил №1000/5 та ДСТУ 4163-2003.

37. Отже, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2, підписавши апеляційну скаргу від імені Департаменту патрульної поліції, не мав права її підписувати.

38. Водночас Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання відповідності копії документа, що підтверджує повноваження представника, вимогам статті 59 КАС України, слід уникати зайвого формалізму, такого як констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документа тощо.

39. Аналогічні висновки неодноразово були висловлені Верховним Судом, зокрема в постанові від 19 вересня 2018 року в справі №569/907/18.

40. Повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

41. Суд апеляційної інстанції наведеного не врахував і дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, що потягнуло порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

42. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

VI. Судові витрати

43. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не розподіляються.

44. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

45. Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

46. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року скасувати, а справу направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

47. Судові витрати розподілу не розподіляються.

48. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко