Справа № 506/443/19
Суддя: Чеботаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/443/19
Провадження № 2-а/506/6/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2019 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретарів судового засідання Кострик І.В., Паламарчук М.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Гушкан А.П.

відповідача Максимова В.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до капрала поліції, поліцейського СРПП №4 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Максимова Віктора Вікторовича, Головного Управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ДП018 №010739 за ст.126 ч.2 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

29.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до капрала поліції, поліцейського СРПП №4 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Максимова Віктора Вікторовича та до Головного Управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ДП018 №010739 за ст.126 ч.2 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

02.09.2019 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку із невідповідністю вимогам ст.160 КАС України.

17.09.2019 року, після виправлення позивачем недоліків позовної заяви, судом винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Позовна заява мотивована тим, що постановою про адміністративне правопорушення від 19.08.2019 року серія ДПО18 №010739 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП. При цьому позивач вважає, що вищезазначена постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних доказів та з грубим порушенням процесуального законодавства. Так, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 19.08.2019 року серія ДПО18 №010739, ОСОБА_1 керував мопедом марки «Дельта» без посвідчення водія. При цьому капралом поліції Максимовим В.В. не проведено належної перевірки стану транспортного засобу марки «Дельта», внаслідок чого у нього склалася упереджена думка щодо того, що позивач керував та рухався мопедом «Дельта». Однак, як зазначає позивач, події відбувалися в темну пору доби та позивач стояв на узбіччі проїжджої частини дороги з несправним транспортним засобом (лопнув маятник приводної цепки, та несправність тормозної системи), внаслідок чого не міг рухатися, оскільки, щоб керувати та рухатися, необхідно було відремонтувати транспортний засіб. Зазначені пояснення позивача працівниками поліції не враховувалися у зв`язку із упередженим ставленням до нього. Також капралом поліції Максимовим В.В. не забезпечено доказів в зазначеній справі про адміністративне правопорушення, як того вимагають приписи ст.251 та ст.256 КУпАП , а саме не взято до уваги пояснення свідків, які були присутні на той час на місці події та не надано змоги підписати протокол даним свідкам. Крім того, в поліцейських не було нагрудної камери, знімали на планшет. Крім того , зважаючи, що протоколи складалися не на місці події, а пізніше в Окнянському ВП, однак при цьому не було залучено понятих.

В судовому засіданні позивач та його представник на задоволенні позову наполягали, при цьому позивач доповнив, що на час, коли він був зупинений працівниками поліції, він не керував мопедом , а лише котив його ,так як той був несправний. Він повідомив працівників поліції, що взагалі він раніше їздив на цьому мопеді на невеликі відстані /по господарству, за яблуками тощо/, але в той день він не їхав, а саме котив мопед. На запитання працівників поліції він повідомив, що документи на мопед є у нього дома, але його додому не пустили. В подальшому працівники поліції, на його думку, незаконно застосували до нього силу, примусили підписати пояснення та постанову. Також позивач повідомив суд, що у нього нема права на водіння мопедом і взагалі не було посвідчення водія, а з дому хотів принести паспорт і талон на мопед.

Відповідач Максимов В.В. у судовому засіданні повідомив, що позов не визнає, пояснивши, що 19.08.2019 року вони із напарником здійснювали патрулювання в с.Новосамарка. Побачивши особу /як потім йому стало відомо- ОСОБА_1 / на мопеді без мотошолому із пасажиром ,який також був без мотошолому, він включив рупор та проблискові маячки. ОСОБА_1 , як тільки побачив їх службове авто, одразу зупинився і став біля мопеда ,вдаючи ,що нібито щось ремонтує. Після зупинення громадянина вони включили відео , представилися та пред`явили службове посвідчення, зі слів встановили особу, з`ясовували ,чи має ОСОБА_1 реєстраційний документ, страховий поліс на мопед та водійське посвідчення. Останній відповів, що в нього все дома, але при цьому намагався втекти. В цей час проходив громадянин ОСОБА_3 , який , на думку відповідача, бачив, що ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі. Потім підійшов інший свідок ОСОБА_4 . Окрім зазначених осіб, на місці події більше нікого не було. ОСОБА_1 намагався втекти, тому напарник відповідача попередив його декілька разів про припинення непокори, але ОСОБА_1 продовжував свої протиправні дії і тому ними до останнього було застосовано спецзасоби. Так як ОСОБА_1 вів себе неадекватно, чинив непокору, а крім того , останній не мав документів при собі, вони не могли на місці оформляти адміністративні матеріали, тому ОСОБА_1 було доставлено у райвідділ для встановлення особи, де і були в цей же день складені постанова за ст.126 КУпАП та протоколи за ст.ст. 185,130 КУпАП.

Від представника відповідача - Головного Управління Національної поліції в Одеській області надійшов відзив, в якому зазначено, що інспекторами Максимовим В.В. та Денисенком А.Р . 19.08.2019 року під час здійснення патрулювання в с.Самарка Окнянського району Одеської області, приблизно о 20.20 було виявлено транспортний засіб DELTA, без державного номера під керуванням громадянина ОСОБА_1 , якого було зупинено відповідно до п.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме за порушення п.п.30.2, п.п. 2.3 г ПДР. В ході розмови з ОСОБА_1 було встановлено, що у нього відсутні документи ,зазначені в п.п. 2.1 ПДР, а також із його слів та за ознаками (нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини) було виявлено, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Враховуючи зазначені обставини , інспектори відносно ОСОБА_1 почали складати адміністративні матеріали, однак під час їх складання ОСОБА_1 намагався втекти із місця правопорушення та був попереджений ,що у разі спроби покинути місце події до нього можуть бути застосовані заходи примусу у вигляді фізичної сили або спецзасобів. При цьому, не зважаючи на попередження поліцейських та в порушення закону , ОСОБА_1 вчинив спробу покинути місце події та в подальшому був затриманий та доставлений до Окнянського ВП.

У відзиві представником відповідача ГУНП в Одеській області також зазначено, що в поясненнях, написаних під час оформлення адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 вказує, що 19.08.2019 року близько 20.15 год. він керував мопедом DELTA та в цей час був зупинений працівниками поліції, а саме службовим авто за допомогою проблискових маячків. Під час спілкування з працівниками поліції йому було повідомлено причину його зупинки, а саме те, що він керував мопедом марки DELTA та не був у застебнутому мотошоломі. Вищезазначені події, на думку представника відповідача, також підтверджуються показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які в поясненнях зазначили, що 19.08.2019 року близько 20.00 год вони стали свідками того, як гр. ОСОБА_1 керував мопедом DELTA без мотошолома, також перевозив дитину та був зупинений працівниками поліції за допомогою проблискових маячків. Таким чином, на думку представника відповідача, із зазначених пояснень вбачається, що позивач дійсно рухався на транспортному засобі без шолому та за відсутності номерних знаків, що в своїх поясненнях власноручним підписом позивач підтверджує. Тому, на думку представника відповідача ГУНП в Одеській області, посилання ОСОБА_1 на той факт, що не було взято пояснень свідків, які були присутні на той час на місці події, є хибними. Враховуючи вищевикладене ,відповідач ГУНП в Одеській області вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є надуманим і є лише його суб`єктивною думкою, нічим не підтверджений та є таким, який не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Представник відповідача - Головного Управління Національної поліції в Одеській області - належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак у судові засідання не з`являвся, тому суд вважає, що відповідно до ст.205 КАС України ,неявка представника відповідача є неповажною і не перешкоджає розгляду справи і тому зазначена справа розглянута у відсутність представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається із постанови серія ДПО18 №010739 від 19.08.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, копію даної постанови ОСОБА_1 отримав у день її складання, а саме 19.08.2019 року.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 до суду була подана 29.08.2019 року, позивачем строк звернення до суду із скаргою не пропущений.

Судом встановлено, що 19.08.2019 року поліцейським СРПП №4 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області капралом поліції Максимовим В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено штраф.

Як зазначено в постанові, 19.08.2019 року о 20.15 год, ОСОБА_1 , керував мопедом марки «Дельта» без посвідчення водія , тобто не маючи права керування таким ТЗ, чим порушив п.2.1.а ПДР. /а.с. 10/.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.126 КпАП України, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

П 2.4. ПДР передбачає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

Відповідно до п.2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

При цьому ,відповідно до п 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Таким чином , документи на право керування транспортним засобом мають бути у осіб, які керують транспортним засобом.

Судом встановлено, і позивачем підтверджено, що права на керування транспортними засобами останній не отримував. При цьому, як зазначав позивач у позові та у судовому засіданні, він не керував мопедом, тому і не мав при собі ні документів , ні мотошолому .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив суд, що він проживає на краю села і 19.08.2019 року рвав траву у лісосмузі за селом. В цей час він побачив ОСОБА_1 , який стояв з дитиною біля мопеду та хотів підійти та запитати, що у нього сталося та чому він стоїть. Однак в цей час до ОСОБА_1 під`їхала патрульна машина, тому він не підходив до них, а знаходився на відстані близько 10 м. Працівники поліції почали розпитувати ОСОБА_1 , чи він пив, чому він так кліпає очима, ОСОБА_1 відповів ,що не пив, також запитали про документи, на що ОСОБА_1 відповів, що вони знаходяться дома. Потім працівники поліції пшикнули чимось ОСОБА_1 в обличчя, скрутили його, посадили в машину та поїхали, а він пішов додому.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.10. ПДР учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

При цьому, водієм у розумінні ПДР є особа, яка саме керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В свою чергу пішохід, відповідно до ПДР, це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

При цьому, у диспозиції ст.126 ч.2 КУпАП передбачена відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частина 2 ст.251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому ,відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 90 КАС України, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення т. і.), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення. Згідно з ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Ст. 40 «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тому суд не може прийняти пояснення відповідача Максимова В.В. щодо відсутності відеофіксування факту керування ОСОБА_1 мопедом без мотошолому та перевезення пасажира також без мотошолому, на будь-якому носії через те, що відповідач на власний телефон не міг фіксувати факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, так як він був закріплений за службовою машиною та керував авто, а нагрудна камера не була прикріплена до верхнього одягу та була захована під курткою, а напарник в цей час списував завдання на планшеті, а планшет у них один.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак відповідачами - капралом поліції, поліцейським СРПП №4 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Максимовим В.В. та Головним Управлінням Національної поліції України в Одеській області до суду надано диск з відеозаписом, в якому зафіксовані події, які можуть бути доказами по адміністративним матеріалам про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 та ст. 185 КУпАП, але на наданому відеозаписі відсутні докази факту керування ОСОБА_1 19.08.2019 року о 20.00 год. мопедом марки «Дельта» без мотошолому та перевезення ОСОБА_1 пасажира без мотошолома.

Таким чином, суд зазначає, що наданий відповідачем відеозапис не підтверджує, що 19 серпня 2019 року о 20.15 г в с.Новосамарка ОСОБА_1 керував мопедом «Дельта». Будь-які інші докази, що підтверджують керування вищевказаним транспортним засобом саме позивачем, відповідачами не надані, хоча суд сприяв відповідачам для забезпечення їх права на допит свідків у судовому засіданні, явку яких відповідач Максимов В.В. зобов`язався забезпечити.

Таким чином, стороною відповідача, крім постанови про накладення адміністративного стягнення, доказів того, що ОСОБА_1 19.08.2019 року о 20.00 год керував мопедом марки «Дельта» без мотошолому та перевозив пасажира без мотошолома , суду не надано.

Тому суд вважає, що вказані суб`єкти владних повноважень при винесенні рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП про порушення вимог п.2.1 ПДР діяли поза межами вимог чинного законодавства, оскільки відсутні докази, які б доводили факт порушення водієм Правил дорожнього руху.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в постанові час та місці дійсно керував транспортним засобом, а встановлена невідповідність даних постанови про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказує на відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та, як наслідок, відсутність доказів його винуватості у вчиненому правопорушенні.

Таким чином, судом встановлено, що 19.08.2019 року о 20.00 год. ОСОБА_1 не був особою ,яка керувала транспортним засобом, яка не має права керування таким транспортним засобом, а був пішоходом, який вів мопед «Дельта».

Враховуючи вище встановлені обставини, суд вважає, що у діяннях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності, так як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом зібраними та наданими органами Національної поліції доказами, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, не доведено.

Крім того ,оскільки докази того, що ОСОБА_1 керував мопедом ,відсутні, то він і не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні належні та допустимі докази факту порушення позивачем вимог ПДР України та докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, що є підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом встановлено, що працівниками поліції Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області порушено порядок розгляду справи, виходячи з наступного.

Нормами ст.222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в тому числі і за частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності та відповідно до ч.3 цієї ж статті протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

У частинах першій, другій ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним ,і може бути змінений лише законом.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином ,місцем розгляду справи у постанові мало б бути зазначено - с.Новосамарка Окнянського району, однак у постанові зазначено місце розгляду - Окнянське ВП, що і підтвердили сторони.

До того ж , згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту , який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Слід зауважити, що оспорювана постанова не відповідає всім вищевказаним вимогам /відсутні відомості про відеозапис, порядок сплати штрафу; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривна квитанція із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу тощо/.

Таким чином, у зв`язку із тим ,що відсутні належні та допустимі докази факту порушення позивачем вимог ПДР України та, як наслідок, доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а крім того, уповноваженою особою, яка складала постанову про накладення адміністративного стягнення по справі був порушений порядок розгляду справи та права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому вказана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, суд приходить до висновку, що є підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень - постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу від 19.08.2019 року серія ДПО18 №010739 і закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Що стосується документів, поданих позивачем до суду 05.11.2019 року, а саме характеристик з місця проживання та місця роботи, довідки з Окнянської ЦРЛ та фото із тілесними ушкодженнями , суд не бере їх до уваги, оскільки дані документи не є доказами по вказаній справі.

При цьому, так як позов задоволено, враховуючи, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.288 КУпАП звільнена від сплати судового збору, то згідно до ст. 139 КАС України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 77, 243-245, 271, 286, 295, КАС України, ст.ст. 9, 122, 245, 247, 251, 258 КУпАП суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до поліцейського СРПП №4 Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Максимова Віктора Вікторовича (адреса місця роботи: вул. У.Кармалюка, 15, смт Окни, Одеської області, проживає за адресою: вул.Козацької Слави, 73, смт Окни, Одеської області, РНОКПП 38029450) та Головного Управління Національної поліції в Одеській області (місцезнаходження: м.Одеса, вул. Єврейська, 12) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ДП018 №010739 за ст.126 ч.2 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.08.2019 року серії ДПО18 № 010739 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень КАС України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяО. Л. Чеботаренко