Справа № 520/6295/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 р.Справа № 520/6295/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., м. Харків, повний текст складено 13.08.19 року по справі № 520/6295/19

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , суму податкового боргу в загальному розмірі 286609,76 грн.

Рішенням Харківський окружний адміністративний суд від 13 серпня 2019 р. адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області задоволено. Стягнуто до бюджету України з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , суму податкового боргу в загальному розмірі 286609 (двісті вісімдесят шість тисяч шістсот дев`ять) грн. 76 коп.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає , що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, рішення є незаконним та необґрунтованим, постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вказує , що копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідач не отримував, ухвалу про відкриття провадження у справі не отримував. Суд припустився порушень норм матеріального законодавства, а саме: п. 75.1.1. ст. 75, п. 76.3 ст. 76, п. 86.2. ст. 86, п. 59.1. ст. 59, ст. 102 ПК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Вважає , що суд першої інстанції розглядаючи грошові вимоги позивача, заявлені на підставі податкової вимоги №459-17 від 04.04.2016. та податкових декларацій, поданих відповідачем самостійно, не перевірив дотримання контролюючим органом спеціального строку давності заявления до стягнення з боржника податкового боргу, який ч. 102.4. ст. 102 ПК України встановлено у 1095 календарних днів з дня його виникнення та застосування якого є імперативним. Не врахував норми встановлені Законом України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-ХІУ, оскільки податковим органом визначено суму податкових зобов`язань за платежем: орендна плата за землю. Вказує , що відповідно до п.8. Договору (строк дії договору) Договір укладено строком: до 01.06.2012, після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Останнім днем договірних відносин (дата припинення) є 01.06.2012 року, відповідач із заявою про продовження (поновлення) дії договору оренди землі від 27.02.2008 року до Харківської міської ради не звертався. Крім того, відповідач по Договору оренди землі від 27.02.2008 року , з дня припинення договору з 02.06.2012 р. не сплачує орендну плату та земельну ділянку не використовує. Будь яких вимог (претензій) щодо стягнення заборгованості по Договору оренди землі від 27.02.2008 року з боку Харківської міської ради не надходило. Вважає, що Головне управління ДФС у Харківській області не надало суду доказів (інформації), що відповідач звертався до Харківської міської ради із заявою про продовження (поновлення) дії договору оренди землі від 27.02.2008 року. Просить суд апеляційної інстанції рішення Харківський окружний адміністративний суд від 13 серпня 2019 р. скасувати , прийняти нове рішення , яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

ГУ ДФС у Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає доводи апеляційної скарг безпідставними, просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 по справі №520/6295/19 без змін.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 внесений до Державного реєстру фізичних осіб України за реєстраційним номером облікової картки НОМЕР_1 .

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , має податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 286609,76 грн. (269296,54 грн. - основного платежу, 17313,22 грн. - штрафні санкції, 0.00грн. - пеня), а саме: 10184,62 грн. - основний платіж, нарахований на підставі податкової декларації № від 16.02.2016, по терміну сплати 30.01.2017; 129548,40 грн. - основний платіж, нарахований на підставі податкової декларації № від 03.03.2017 по термінам сплати 03.03.2017, 30.03.2017, 30.04.2017, 30.05.2017, 30.06.2017, 30.07.2017, 30.08.2017, 30.09.2017, 30.10.2017, 30.11.2017, 30.12.2017, 30.01.2018; 129563,52 грн. - основний платіж, нарахований на підставі податкової декларації №10325 від 07.02.2018 по термінам сплати 02.03.2018, 30.03.2018, 30.04.2018, 30.05.2018, 30.06.2018, 30.07.2018, 30.08.2018, 30.09.2018, 30.10.2018, 30.11.2018, 30.12.2018, 30.01.2019; 16294,76 грн. - штрафні санкції, що нараховано на підставі податкового повідомлення-рішення № від 21.01.2019, що направлялось поштовим відправленням з повідомленням про вручення 22.01.2019; 1018,46 грн. - штрафні санкції, що нараховано на підставі податкового повідомлення-рішення № від 21.01.2019, що направлялось поштовим відправленням з повідомленням про вручення 22.01.2019.

Станом на дату винесення рішення по даній справі рішення відповідачем не оскаржувались, сума заборгованості обліковується в інтегрованих картках відповідача за відповідним платежем.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання у встановлені строки, позивачем згідно з п.п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України було направлено ФОП ОСОБА_1 поштовим відправленням з повідомленням про вручення податкову вимогу №459-17 від 04.04.2016.

Судом встановлено, що податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Під час судового розгляду справи відповідачем не надано доказів самостійного погашення вказаної суми боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 286609,76 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, визначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Так , згідно матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 самостійно подано до податкового органу податкові декларації , в яких самостійно визначено суми орендної плати , а саме : 10 184,62грн. по декларації № від 16.02.2016 термін сплати 30.01.2017 ; 129 548,40грн. - по податкової декларації № від 03.03.2017 по термінам сплати 03.03.2017, 30.03.2017, 30.04.2017, 30.05.2017, 30.06.2017, 30.08.2017, 30.09.2017, 30.10.2017. 30.11.2017. 30.12.2017, 30.01.2018; 129 563,52грн. по податкової декларації №10325 від 07.02.2018 по термінам сплати 02.03.2018,30.03.2018, 30.04.2018, 30.05.2018, 30.06.2018, 30.08.2018, 30.09.2018, 30.10.2018, 30.11.2018, 30.12.2018, 30.01.2019.

У зв`язку з несвоєчасною несплатою самостійно визначених сум податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення № від 21.01.2019 про застосування штрафних санкції у розмірі 16 294,76грн. ; № від 21.01.2019 про застосування штрафних санкції у розмірі 1 018,46грн.

Згідно з п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Податкові повідомлення-рішення в адміністративному та/або судовому порядках платником не оскаржувались. Станом на дату звернення з позовом сума заборгованості обліковується в інтегрованих картках відповідача за відповідним платежем.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, визначена вищезазначеними податковими деклараціями та податковими повідомленнями-рішеннями, не сплачена у повному обсязі у встановлений діючим законодавством строк, набула статусу податкового боргу.

Таким чином, за рахується податковий борг у розмірі , що підтверджується витягом з інтегрованої картки відповідача, наявної у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення- рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання у встановлені строки, відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 14.04.2016 направлено податкову вимогу №459-17 від 04.04.2016.

Станом на дату звернення до суду податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Наявність заборгованості відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в т.ч. інтегрованими картками платника, розрахунком суми боргу.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на дату розгляду даної справи судом борг відповідача за вказаними податковими деклараціями та податковими повідомленнями-рішеннями в повному обсязі не погашено.

Сторонами у справі доказів оскарження зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано. Будь-які докази сплати податкового боргу відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того , відповідно до Згідно до ч. 102.4 ст. 102 Податкового Кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, тобто може стягуватись й в порядку звичайного позовного провадження.

Щодо посилання апелянта на припинення договору оренди землі , не сплату орендної плати за землю та не використання ним землі до уваги судом не приймаються , оскільки податковий борг виник у зв`язку з несплатою самостійно визначених сум орендної плати, визначених в поданих ним податкових деклараціях.

Колегія суддів зазначає , що питання правомірності винесення податкових повідомлень-рішень № від 21.01.2019, та № від 21.01.2019, зобов`язання за якими мають узгоджений характер, не охоплюється предметом даного позову, оскільки відповідні акти індивідуальної дії не є предметом позову у даній справі, а- отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи надавати правову оцінку таким рішенням.

Щодо доводів апелянта з посиланням на не отримання ним документів у справі, які направлялись засобами поштового зв`язку, колегія суддів зазначає, що всі судові документи та позовна заява були направлені відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 і отримані , про що свідчить поштове повідомлення (а.с.63).

Доводи апеляційної скарги є ідентичними тим, які були висловлені у відзиві на позов та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 року по справі № 520/6295/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 25.10.2019 року