Справа № 240/3152/19
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3152/19
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна
Суддя-доповідач - Сушко О.О.
22 листопада 2019 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію,
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив :
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення та фіксовану суму індексації за період з 01.01.2016 по день виключення зі списків особового складу (03.10.2018) без зміни для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) в січні 2016 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 03.10.2018 року по день фактичної виплати індексації.
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому середній заробіток за весь час затримки виплати індексації - за період з 03.10.2018 року по день фактичної виплати індексації шляхом множення 1004,31 грн. (середньоденний розмір) на кількість днів затримки виплати.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.10.2018;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.10.2018, з встановленням для обчислення індексації в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базового місяця - січня 2016 року, в період з 01.03.2018 по 03.10.2018 базового місяця - березня 2018 року.
В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати абзац третій вказаного рішення та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.10.2018, з встановленням для обчислення індексації в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базового місяця - жовтень 2015 року та з одночасною щомісячною виплатою фіксованої суми індексації що утворилась як різниця між сумою індексації (756,52 грн.) та сумою підвищення грошового забезпечення в жовтні 2015 року, в період з 01.03.2018 по 03.10.2018 базового місяця - березня 2018 року, у період з 01.03.2018 року по 03.10.2018 року базового місяця - березня 2018 року, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 03.10.2018 року по день фактичної виплати індексації, та середній заробіток за весь час затримки виплати індексації - за період з 03.10.2018 року по день фактичної виплати індексації шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість днів затримки виплати..
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач проходив військову службу на посаді начальника експлуатаційного відділу Військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до наказу начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 14.09.2018 № 269 (по особовому складу) позивача було звільнено з військової служби у запас відповідно до пп. "к" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2018 №241 (по стройовій службі) позивача було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, починаючи з 03.10.2018, що підтверджується копією витягу з наказу, яка міститься в матеріалах справи.
Судом було безспірно встановлено, а також не заперечувалось сторонами, що індексація грошового забезпечення виплачувалась позивачу по грудень 2015 року включно, в подальшому, з 01.01.2016 по дату виключення позивача зі списків особового складу індексація позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.
У зв`язку з цим, позивач 30 листопада 2018 року звернувся до відповідача із заявою щодо виплати йому індексації грошового забезпечення за вищезазначений період.
Однак, відповідач листом від 13.02.2019 №54/350 відмовила позивачу у задоволенні його заяви зазначаючи при цьому про відсутність коштів для виплати індексації грошового забезпечення. Крім того, у листі відповідач зазначив, що відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/1485 від 26.03.2018 та роз`яснень Міністерства соціальної політики України за період з 2016 року по лютий 2018 року індексації грошового забезпечення нараховуватись та виплачуватись не буде.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції через наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечувалось сторонами, що позивачу за період з 01.01.2016 по 03.10.2018 (дату виключення позивача зі списків особового складу) не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення. При цьому, обґрунтовуючи правомірність своїх дій відповідач вказує на відсутність коштів передбачених на виплату індексації грошового забезпечення, а також на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/1485 від 26.03.2018 та роз`яснень Міністерства соціальної політики України від 16.04.2015 № 10685/0/14-15/10, від 09.06.2016 №252/10/136-16, від 08.08.2017 №13700/з та від 04.07.2017 №220/5140.
З приводу наявності у позивача права на проведення індексації його доходів, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-ХІІ, відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Статтею 5 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Відповідно до ст. 9 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з ст. 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1078).
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1)підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік .
В контексті наведеного суд зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
З аналізу наведених вище нормативно-правових актів, вбачається що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
Про те, як вже зазначалося, позивачу за період з 01.01.2016 по дату виключення позивача зі списків особового складу (03.10.2018) не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо її не нарахування та невиплати.
При цьому, щодо посилань відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/1485 від 26.03.2018 та роз`яснень Міністерства соціальної політики України від 16.04.2015 № 10685/0/14-15/10, від 09.06.2016 №252/10/136-16, від 08.08.2017 №13700/з та від 04.07.2017 №220/5140 суд вважає ці доводи безпідставними, оскільки роз`яснення не є нормативно-правовими актами, натомість відповідач має діяти відповідно до закону, який має вищу юридичну силу, а тому суд критично ставиться до таких посилання відповідача як підставу для невиплати індексації грошового забезпечення позивача та не приймає їх до уваги.
Щодо доводів відповідача про відсутність протягом 2016 - 2018 років фінансових ресурсів для виплати індексації грошового забезпечення, як підставу для невиплати індексації грошового забезпечення позивачу, суд зазначає наступне.
Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Кечко проти України зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, а тому суд критично ставиться до таких доводів відповідача.
З огляду на викладене, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у відповідача обов`язку щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивачу.
Суд також вважає безпідставними посилання відповідача на статтю 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, згідно з якими проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, оскільки будь-яких застережень щодо нездійснення в зв`язку з цим індексації з 01.06.2015 вказані норми не містить. Аналогічний висновок міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.05.2016 у справі № К/800/3206/16 (368/1047/15-а).
Таким чином, вказані відповідачем обставини не позбавляють його обов`язку провести індексацію грошового забезпечення позивача у встановленому законом порядку, а тому дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 03.10.2018 (дату виключення позивача зі списків особового складу) є протиправними.
З приводу позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.10.2018 без зміни для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) в січні 2016 року, суд зазначає наступне.
Згідно із пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до п. 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Так, з інформації, зазначеної в довідці Військової частини НОМЕР_1 від 10.06.2019 №57/1067 (а.с.42) судом встановлено, що базовим місяцем для виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у грудні 2015 року був листопад 2015 року. При цьому, з цієї ж довідки вбачається, що в грудні 2015 року посадовий оклад позивача становив 952,67 гривень, натомість в січні 2016 року його посадовий оклад було збільшено до 1100,00 гривень. В подальшому, в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно) розмір посадового окладу позивача не змінювався і становив 1100,00 гривень, а починаючи з 01.03.2018 посадовий оклад ОСОБА_1 було підвищено до 5220,00 гривень (а.с.42).
З огляду на положення Порядку № 1078 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення є січень 2016 року, а в період з 01.03.2018 по 03.10.2018 - березень 2018 року.
Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.10.2018, з встановленням для обчислення індексації в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базового місяця - січня 2016 року, а в період з 01.03.2018 по 03.10.2018 базового місяця березня 2018 року.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.10.2018 без зміни для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) в січні 2016 року, то вони задоволенню не підлягають через наступне.
За правилами п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Вимогами п. 5 Порядку №1078 встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Так, з інформації, зазначеної в довідці Військової частини НОМЕР_1 від 10.06.2019 №57/1067 встановлено, що базовим місяцем для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у грудні 2015 року був листопад 2015 року. При цьому, з цієї ж довідки вбачається, що в грудні 2015 року посадовий оклад позивача становив 952,67 гривень, натомість в січні 2016 року його посадовий оклад було збільшено до 1100,00 гривень. В подальшому, в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно) розмір посадового окладу позивача не змінювався і становив 1100,00 гривень, а починаючи з 01.03.2018 посадовий оклад ОСОБА_1 було підвищено до 5220,00 гривень.
З огляду на положення Порядку № 1078 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення є січень 2016 року, а в період з 01.03.2018 по 03.10.2018 - березень 2018 року.
Тому, заявлені в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.10.2018, з встановленням для обчислення індексації в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базового місяця - січня 2016 року, а в період з 01.03.2018 по 03.10.2018 базового місяця березня 2018 року.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, слід зазначити наступне.
Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджене Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008), яке визначає порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулює питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
В силу п. 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
У даному випадку мало місце виключення позивача зі списку особового складу без проведення остаточного розрахунку, а саме: не виплачено індексацію грошового забезпечення.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.10.2011 у справі № 6-39цс11, для визначення розміру середнього заробітку при звільненні мають враховуватись такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.
З матеріалів справи встановлено, що при звільненні з військової служби позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення.
Для проведення розрахунків належної до виплати суми компенсації втрати частини доходів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд має встановити розмір недоплаченої суми та визначити істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника. Водночас, у матеріалах справи відсутні розрахунки суми недоплаченої індексації грошового забезпечення.
Нарахування індексації грошового забезпечення належить до дискреційних повноважень відповідача, а тому після набрання даним рішенням законної сили та його виконання відповідачем, позивач не позбавлений права звернутись з позовом про виплату компенсації втрати частини доходів та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Отже, позовні вимоги у цій частині наразі є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.