Справа № 826/22674/15
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Київ №826/22674/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Савельєвої Анни Миколаївни (далі - Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо" (далі - ПАТ "Банк Камбіо", Банк), про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення по-зивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Банку за рахунок Фонду;

3) зобов`язати Фонд включити позивача до загального реєстру вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2016 (суддя Доб-рянська Я.І. ) закрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2016, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підставою позову є те, що позивач є вкладником Банку і на неї поширюються передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії відшкодування коштів за вкладом згідно з договором про відкриття рахунку від 15.09.2014. Стверджує, що вона не підпадає під жодну з умов, визначених у Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", коли Фонд не відшкодовує кошти, а також про відсутність правових підстав для визнання вказаного договору нікчемним. Вважає, що всупереч ст.ст. 26, 27 цього Закону відповідач не включив її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Уповноважена особа подала заперечення, у яких просить відмовити в задоволенні позову з підстав нікчемності правочину, оскільки кошти на рахунок позивача надійшли з рахунку іншої фізичної особи, внаслідок "дроблення" великого вкладу, у зв`язку з чим зареєстровано кримінальне провадження.

Фонд подав пояснення, в яких просить відмовити в позові з тих підстав, що до нього не надходило інформації від Уповноваженої особи про включення позивача до переліку вкладників, тому він не мав підстав включати її до загального реєстру.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав позов. Інші учасники явку своїх представників до судового засідання не забезпечили, у зв`язку з чим та згідно з ч. 6 ст. 128 КАС України (у редакції до 15.12.2017) суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

15 вересня 2014р. між Банком і позивачем укладено договір на відкриття та обслу-говування поточного рахунку № НОМЕР_1 у національній валюті.

Згідно з копією виписки по особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 з 01.09.2014 по 13.11.2014 рахунок позивача 15.09.2014 поповнено на 200000 грн. Згідно з ко-піями меморіального ордеру №242_7 від 15.09.2014, виписок по особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 та по особовому рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_2 вказана сума коштів надійшла на рахунок позивача з рахунку ОСОБА_3 .

Із 05.12.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк Камбіо" згідно з постановою Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 04.12.2014 №782 і рішенням виконавчої дирекції Фонду від 04.12.2014 №140. Уповноваженою особою призначено Бондаря Ю.М.

Із 02.03.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" згідно з постановою Правління НБУ від 27.02.2015 №144 і рішенням виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №46. Уповноваженою особою призначено Додусенка В.І.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 14.02.2019 №350 продовжено строк здійснення процедури ліквідації до 01.03.2020 включно.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 25.07.2019 №1863 Уповноваженою особою призначено Савельєву Анну Миколаївну.

17 березня 2015р. позивач звернулася до Уповноваженої особи із заявою від 17.03.2015, в якій просила включити її до загального реєстру вкладників Банку з метою одержання грошових коштів у сумі 200000 грн. відповідно до договору від 15.09.2014.

Листом Уповноваженої особи від 07.04.2015 №19/1306 позивачу повідомлено про проведення перевірки правочинів, за наслідками якої зареєстровано кримінальне прова-дження №0000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ "Банк Камбіо" злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Після отримання відповіді про законність операцій по рахунку позивача, Фондом будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення їх до відповідного реєстру.

Спірні правовідносини виникли у сфері функціонування системи гарантування вкла-дів фізичних осіб та стосуються правомірності не включення позивача до переліку вклад-ників банку, які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гаран-тування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452) (у редакції, чинній на час введення тимчасової адміністрації банку) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 Закону №4452:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п. 3);

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4).

Як було встановлено судом, позивачу на підставі договору банківського рахунку від-крито у Банку поточний рахунок, на який зараховано 200000 грн., тому позивач вважається вкладником цього Банку, на якого поширюються гарантії відшкодування коштів за вкладом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №4452 Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 27 цього Закону Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інфор-мацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необ-хідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вклад-ника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Доказів того, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку і отримання цього рішення Фондом, Уповноваженою особою відповідно до ст. 27 Закону №4452 включено позивача до Переліку вкладників або протягом процедури ліквідації подано до Фонду додаткову інформацію про позивача, відповідач до суду не надав, про наявність таких доказів - не зазначив, а судом таких фактів не встановлено.

Оцінюючи правомірність не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд зважає на таке.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 26 Закону №4452 гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Такі випадки визначені у ч. 4 ст. 26 Закону №4452, однак про їх наявність ніхто з учасників справи не стверджував і доказів не надав, а судом таких випадків не встановлено.

Підстави нікчемності правочинів визначені в ч. 3 ст. 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону №4452 Фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

При вирішенні справи суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 №826/1476/15 про те, що перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону №4452 підстав, за яких правочини (у т.ч. договори) неплатоспроможного банку є нікчемни-ми, є виключним. Положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону №4452 (п. 42). Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі право-чини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, та договорами з відповідними клієнтами. Банку (п. 45). Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст. 38 Закону №4452 не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійс-ності нікчемного правочину за цією статтею (п. 46). При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укла-дення в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону №4452) незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину (п. 48).

Відповідачем не зазначено конкретної правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 38 Закону №4452, відповідно до якої договір банківського рахунку від 15.09.2014 чи операція із зарахування на рахунок позивача коштів у сумі 200000 грн. є нікчемним правочином.

Транзакція (операція) з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_3 на рахунок позивача, зважаючи на висновок Великої Палати Верховного Суду у п. 45 постанови від 04.07.2018 №826/1476/15, не є правочином, укладеним між Банком та позивачем, тому посилання відповідача на нікчемність цього правочину відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону №4452 є безпідставними і не доводять правомірність не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

У цьому ж контексті суд враховує висновок Верховного Суду у постанові від 23.04.2019 у справі №822/6076/15, який зазначив, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Водночас, як вбачається із встановлених судом обставин справи, договір банківського рахунку укладений, а грошові кошти в сумі 200000 грн. зараховані на поточний рахунок позивача, до запровадження тимчасової адміністрації банку (05.12.2014), що не суперечить ч. 3 ст. 36 Закону №4452, якою встановлено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Отже, судом не встановлено обмежень щодо укладення договору банківського вкладу чи зарахування на них коштів, а також передбачених ч. 3 ст. 36 і п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 обставин, з якими пов`язується нікчемність цих правочинів.

Про наявність інших правових підстав нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) чи доказів визнання цього правочину недійсним у судовому порядку або застосу-вання рішенням суду наслідків недійсності нікчемного правочину відповідачем не зазначено й до суду таких не надано. Посилання відповідача на ст. 228 ЦК України і відкриття кримінального провадження суд не бере до уваги, оскільки вказана обставина, сама по собі, не є підставою для визнання правочину нікчемним та/або не включення позивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Зважаючи на недоведеність відповідачем передбачених ст.ст. 26, 36, 38 Закону №4452 підстав для не відшкодування позивачу коштів у сумі 200000 грн. за рахунок Фонду, суд дійшов висновку про те, що гарантії Фонду поширюються на відшкодування позивачу цих коштів.

Враховуючи, що згідно із ст. 26 Закону №4452 позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, але не був включений Уповноваженою особою до переліку вкладників з причин, правомірність яких не доведена перед судом, суд дійшов висновку про допущення цим відповідачем протиправної бездіяльності, яка порушила право позивача на одержання гарантованої суми відшкодування, тому дана вимога є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

З метою ефективного захисту і поновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про зобов`язання відповідача подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у сумі 200000 доларів США.

Водночас заявлена позивачем вимога до Фонду не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено порушення цим відповідачем його прав та інтересів.

Так, відповідно до вимог Закону №4452 Фонд формує загальний реєстр вкладників на підставі переліку вкладників або додаткової інформації, отриманих від Уповноваженої особи. Судом не встановлено включення Уповноваженою особою позивача до Переліку вкладників чи надання додаткової інформації стосовно позивача до Фонду, у зв`язку з чим у Фонду були відсутні правові підстави для включення позивача до Загального реєстру.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено пору-шення Фондом прав та інтересів позивача, тому вимоги до Фонду суд вважає необґрунтова-ними і такими, що не підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 1461,60 грн. згідно з квитанцією від 25.09.2015 №ПН1776.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №817/649/16 зроблено висновок про те, що дія ч. 3 ст. 22 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII "Про захист прав споживачів" поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону №4452-VI.

Отже, позивач була звільнена від сплати судового збору, тому сплачений нею судовий збір може бути повернутий за відповідною заявою. Підстав для стягнення з відповідача судового збору за таких обставин не має.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 241-246, пп. 10 п. 1 Перехідних положень КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Воло-димира Івановича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Камбіо" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публіч-ного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , якій необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом на рахунку № НОМЕР_1 за договором від 15.09.2014 на відкриття та обслуговування поточного рахунку у сумі 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Відмовити ОСОБА_1 у задоволення позову в іншій частині.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

1) Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на лікві-дацію Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Савельєва Анна Миколаївна;

01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8, .

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, .

Третя особа: Публічне акціонерне товариство "Банк Камбіо";

01001, м. Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, 3/1, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко