Справа № 340/2361/19
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/2361/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (надалі - ГУ ДФС у Кіровоградській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що у вересні 2019 року вона дізналася, що за нею обліковується заборгованість зі сплати транспортного податку у розмірі 14583, 33 грн., донарахована за 2015 рік податковим повідомленням-рішенням №6537-17 від 04.11.2015 року. Позивачка стверджує, що нарахування транспортного податку у 2015 році суперечить принципу стабільності податкового законодавства, а тому просить суд визнати протиправним та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Ухвалою судді від 25.09.2019 року відкрито провадження в цій адміністративній справі та прийнято рішення здійснювати її розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою визнано поважними причини пропуску позивачкою строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновлено його.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що відповідно до ст.267 Податкового кодексу України позивачка у 2015 році була платником транспортного податку, оскільки належний їй на праві приватної власності легковий автомобіль Lexus RX 350, 2010 року випуску з об`ємом двигуна 3456 см. куб. був об`єктом оподаткування транспортним податком у 2015 році. Доводячи правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 у 2014 році придбала у власність легковий автомобіль марки Lexus RX 350, 2010 року випуску, об`єм двигуна 3456 см. куб., реєстраційний номер НОМЕР_2 . За нею вказаний автомобіль був зареєстрований до 11.09.2015 року. (а.с. 23 -24)

Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №6537-17 від 04.11.2015 року, яким позивачці визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку за 2015 рік у розмірі 14583, 33 грн. (а.с. 11)

Поштове відправлення, яким позивачці направлялося вказане податкове повідомлення - рішення, надіслано 12.11.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане поштове відправлення повернуто поштою до податкового органу 14.12.2015 року за закінченням терміну зберігання. (а.с. 12, 30) Разом з тим, як свідчать відмітки у паспорті ОСОБА_1 , її місце проживання до 02.09.2015 року було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , а з 18.02.2015 року - АДРЕСА_4 . (а.с. 14 - 15)

Копію вказаного рішення позивачка отримала у вересні 2019 року на свій запит до Кропивницького управління ГУ ДПС у Кіровоградській області. (а.с. 10)

Не погодившись з цим рішенням, позивачка звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, суд виходив з того, що Законом України №71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", що набрав чинності 01.01.2015 року, статтю 267 Податкового кодексу України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.

Відповідно до пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (тут і надалі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Пунктом 267.2 статті 267 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно з пунктом 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Пунктом 267.6 статті 267 ПК України врегульовано порядок обчислення та сплати транспортного податку.

Так, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Підпунктом 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 ПК України встановлено, що транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Статтею 4 ПК України визначено основні засади податкового законодавства України.

Одним із принципів податкового законодавства України є принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Пунктом 10.2 статті 10 ПК України встановлено, що місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Згідно з пунктом 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що встановлення податку на майно, зокрема в частині транспортного податку, є безумовним обов`язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення.

Підпункт 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України імперативно врегульовує порядок опублікування та застосування рішень місцевої ради про встановлення місцевих податків.

Так, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Плановим відповідно до норми підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України є період після того, в якому приймається відповідне рішення ради.

Суд зауважує, що не може бути плановим період, у якому було прийняте та опубліковане відповідне рішення ради. Плановим у будь-якому разі може бути лише той період, який є наступним після періоду опублікування рішення ради. Якщо таке рішення не буде опубліковано до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому підлягає застосуванню відповідний податок, таке рішення застосовується з початку наступного бюджетного періоду за тим, у якому планувалося запровадити відповідний податок.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення транспортного податку, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідні норми Закону України №71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", якими запроваджений транспортний податок на 2015 рік, набрали чинності з 01.01.2015 року. Отже, лише у 2015 році місцеві ради отримали повноваження і одночасно набули обов`язку щодо встановлення транспортного податку. Відповідно, лише після цієї дати місцеві ради мали юридичні підстави для прийняття рішення про встановлення транспортного податку.

Транспортний податок встановлено на території міста Кіровограда рішенням Кіровоградської міської ради №3944 від 27.01.2015 року "Про встановлення транспортного податку". (а.с. 34 - 36)

Тому суд прийшов до висновку, що у Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №6537-17 від 04.11.2015 року, оскільки запроваджені Законом України №71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" зобов`язання щодо сплати транспортного податку з фізичних осіб виникають у платників податків лише після 01.01.2016 року.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у постановах Верховного Суду від 18.01.2018 року у справі №804/1241/17, від 31.10.2018 року у справі №816/3380/15.

Тож спірне податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №6537-17 від 04.11.2015 року, яким позивачці нарахований транспортний податок за 2015 рік, є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд установив, що Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, яка з 21.02.2017 року перейменована на Кропивницьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Кіровоградській області, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №296 від 28.03.2018 року "Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби" реорганізована шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Кіровоградській області. Державна реєстрація припинення юридичної особи Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області проведена 11.05.2019 року, того ж дня проведена державна реєстрація змін до відомостей щодо правонаступництва Головного управління ДФС у Кіровоградській області (а.с. 37 - 40) Тому Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області вибула зі спірних правовідносин, а належним відповідачем у цій справі є її правонаступник - Головне управління ДФС у Кіровоградській області.

За таких обставин суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого позову та про його задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з цим позовом позивачка сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн., які, зважаючи на задоволення позову, слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 257 - 261, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області форми "Ф" №6537-17 від 04.11.2015 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 768,40 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш