Справа № 425/3616/19
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 Провадження №2-а/425/156/19

Справа №425/3616/19

місто Рубіжне, Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Окрошко О.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області капрала поліції Плякіна Олексія Олексійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

23 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 16.10.2019 відповідачем було складено постанову серії ЕАК № 1629338 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень. В постанові зазначено, що 16.10.2019 о 09 год. 42 хв. в місті Рубіжне на автошляху Р66158 км водій керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год. у населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 29 км/год., швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем TruСam LTI 20/20 TC000670, відео з камери ВВ-00030, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи з наступних підстав.

16 жовтня 2019 року він приблизно о 09 год. 00 хв. дійсно рухався на автомобілі Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , даним автошляхом та був зупинений працівниками поліції, які йому повідомили, що причиною зупинки є порушення ним Правил дорожнього руху, а саме: що він перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину,тобто рухався зі швидкістю 79 км/год. Доказом правопорушення були покази пристрою TruСam. Позивач одразу звернув увагу на те, що на вказаному пристрої відсутній відбиток повірочного тавра або пломби, про що повідомив поліцейського, але працівник поліції не звернув уваги на його пояснення та склав постанову про адміністративне правопорушення, яка не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню.

Просить визнати дії відповідача неправомірними, скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 255,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1629338 від 16.10.2019 та закрити справу про адміністративне правопорушення (а.с. 3-8).

Ухвалою суду від 24.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 12-13).

05.11.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов не визнає та просить суд постанову серії ЕАК № 1629338 від 16.10.2019 залишити без змін, а позовну заяву позивача залишити без задоволення (а.с. 44-50).

04.11. 2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що вважає свої вимоги такими, що відповідають чинному законодавству, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, додає наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 193 від 08.02.2016 та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 22-23).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення по суті позову.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначає, що 16.10.2019 в місті Рубіжне траса Р66 158 км, приблизно о 09 год. 25 хв., водій, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год., чим порушив п.п. 12.4 ПДР України, яким передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 № ТС000670, який включено до переліку засобів вимірювальної техніки, затвердженого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України № 437 від 05 квітня 2012 року та, на підставі чого, зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірюваної техніки за номером У3197-12. Вказаний засіб вимірювання швидкості руху має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-MI/1-2903-2012, а його використання структурними підрозділами Департаменту патрульної поліції було започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року. Крім того, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13827, виданого державним підприємством «Укрметртестстандарт» 22 листопада 2018 року та чинного до 22 листопада 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000670 є придатним до застосування; можливість його використання підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Дійсно, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 1362 від 02 листопада 2015 року, TruCam був виключений з Держаного реєстру засобів вимірювальної техніки, але оскільки вимірювальний засіб TruCam LTI 20/20 № ТС000670, яким було зафіксовано перевищення позивачем швидкості руху, був ввезений на територію України та введений у дію до виключення такого типу вимірюваних засобів із вищенаведеного реєстру, то подальша експлуатація саме цього засобу не заборонена, а єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до нього є проведення його періодичної повірки та повірки після ремонту, натомість зазначене виключення такого типу засобів вимірювальної техніки з відповідного реєстру стосується заборони з 02 листопада 2015 року їх серійного виробництва й ввезення в Україну. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог та розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Луганській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причин неявки суду не повідомив, пояснення на позов у визначений судом строк не надав.

Суд, заслухавши позивача, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області було винесено постанову серії ЕАК № 1629338 від 16.10.2019 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень (копія постанови - а.с. 9).

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, зроблений 16.10.2019 за допомогою службової нагрудної відеокамери на одязі поліцейських та приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС000670, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи і записані на dvd-диску (а.с. 51).

За результатами перегляду відеозапису з нагрудних відеокамер на одязі поліцейських та сертифікованого приладу TruCam LTІ 20/20 № ТС000670 судом встановлено, що відеозаписи зроблені 16.10.2019 та на них зафіксовано, що транспортний засіб Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по трасі Р66 158 км. у місті Рубіжне зі швидкістю 79 км/год. та був зупинений працівниками поліції, які повідомили позивачу, що причиною зупинки є порушення ним Правил дорожнього руху, а саме: що він перевищив встановленні обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину та рухався зі швидкістю 79 км/год. Позивач не погодився з даним правопорушенням та пояснив, що відсутність на пристрої TruCam відбитка повірочного тавра або пломби, вказує на неправомірності його застосування.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину- тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи позивача про те, що відповідачем було розглянуто адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, на місці зупинки автомобіля, чим порушено положення ст. 258 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги через наступне.

Так, відповідно до положень ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За нормами КУпАП до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).

Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Частина 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи рішення Конституційного Суду України по справі № 5-рп/2015 від 26.05.2015 повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки

транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи відносно позивача відбувся у порядку, передбаченому законодавством, а саме - після зупинки його автомобіля працівниками поліції.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП є відеозапис порушення з сертифікованого приладу TruCam LTІ 20/20 № ТС000670, з яким водія було ознайомлено під час розгляду справи відповідно до ст. 268 КУпАП.

З копії Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 006694, долученого відповідачем до свого відзиву виходить, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 (а.с. 55).

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних

приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення перевірки передбачено Порядком проведення перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13827, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 22 листопада 2018 року та чинного до 22 листопада 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000670, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Разом з тим, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Між тим, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Також, слід вказати, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 зазначений пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру, заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України. Таким чином, оскільки прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства.

Крім того, з інформації наданої ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 22-38/49 від 01.10.2019 вбачається, що опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 не передбачено експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими документами. Лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі (а.с. 56-57).

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про достовірність результатів засобу вимірюваної техніки TruCam LTI 20/20 № ТС000670, яким було зафіксовано факт перевищення швидкості позивачем.

Посилання позивача на те, що інспектором поліції не були роз`яснені йому права і обов`язки визначені ст. 63 Конституції України та ст.ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП є повністю необґрунтованими, оскільки з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач надавав свої пояснення по суті правопорушення та не заявляв будь-яких клопотань під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, в той час як останній роз`яснив йому всі його права згідно Конституції України та КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в своєму позові ставить питання щодо визнання протиправними дій поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Луганській області капрала поліції Плякіна Олексія Олексійовича.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами КАС України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (незаконними), а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні даного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати, у разі прийняття судом рішення про залишення позову без задоволення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 139, 257-263, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області капрала поліції Плякіна Олексія Олексійовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення- залишити без задоволення, а постанову серії ЕАК № 1629338 від 16.10.2019 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255,00 гривень - залишити без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційною інстанцією.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: поліцейський роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області капрал поліції Плякін Олексій Олексійович, адреса місцезнаходження: 93100, вулиця Штейгерська, 8, місто Лисичанськ, Луганської області, .

Третя особа: Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 93100, вулиця Штейгерська, 8, місто Лисичанськ, Луганської області, .

Суддя: В. В. Москаленко