Справа № 520/2174/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 р.Справа № 520/2174/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Старосуда М.І. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача Лончак Т.І.,

представника відповідача Богодущенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року, суддя: Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.06.19 року по справі № 520/2174/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ"

до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00272 від 31.01.2019 Харківської митниці ДФС за підписом ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення Харківської митниці ДФС прийнято всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2019р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Позивач зазначає, що основним аргументом обґрунтованості та законності рішення про коригування, вказаним у рішенні суду, є не підтвердженість витрат на перевезення, які включаються до митної вартості, у зв`язку з тим, що Довідка про транспортні витрати, яка була надана з самого початку позивачем до митного оформлення не є документом, що належним чином підтверджує вартість перевезення. Як вбачається з тексту запиту митниці, в ньому не вказано, що підставою для запиту додаткових документів є саме неналежність Довідки про транспортні витрати, як доказу вартості перевезення, а також не запитується договір на перевезення або акти виконаних робіт по перевезенню.

Крім того позивач вказує, що судом не були з`ясовані відомості, що входять до предмету доказування - дійсні підстави для запиту додаткових документів та для відмови у митному оформленні, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Також зазначає, що в рішеннях про коригування відповідач повинен обґрунтувати, чому ним не був застосований послідовно другий або третій метод, якої саме інформації в нього не було, а лише шостий метод визначення вартості товарів. Як вбачається з тексту оскаржуваного Рішення про коригування обґрунтування, чому саме не було застосовано 2-5 метод визначення митної вартості - не міститься. Таке обґрунтування було надано лише у відзиві на позовну заяву, але не існувало на момент оформлення оскаржуваного рішення про коригування.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 18.11.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ (Україна, Маріуполь), з одного боку, і Ruian Ruishen Import & Export Trading Co., Ltd (Китай, Іву) з іншого боку, уклали Контракт №ІТС-003 від 08 жовтня 2018 року.

Сторонами було укладено специфікацію №4 від 27.11.2018, в якій сторони обумовили вартість та кількість товару. На підставі вказаного продавцем було сформовано відповідні інвойси та поставлено на адресу позивача обумовлений товар.

Умови оплати та поставки, які визначені у відповідних специфікаціях, дублюють відповідні умови, що визначені контрактом.

Декларантом ФО-П ОСОБА_3 Жанною ОСОБА_4 в інтересах позивача ТОВ ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ", на підставі договору про надання послуг митного брокера №365 від 25.10.2018, 31.01.2019 було подано до Харківської Митниці ДФС ЕМД UA807170/2019/005230 від 31.01.2019.

Декларантом ФО-П ОСОБА_5 було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу, в якому зазначено, що відносно вирішення спірного (складного) питання правильності визначення митної вартості товару недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСАУР, та зобов`язано подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України та відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом та з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 №689.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларантом ФО-П ОСОБА_5 в інтересах позивача ТОВ "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНГ на адресу начальника МП Харків-центральний було направлено лист за №31/01/19 від 31 січня 2019 року, в якому було зазначено, що у них відсутня можливість надати додаткові документи на підтвердження вартості товару.

08.02.2019 декларантом отримано рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 за підписом Азаренкової ОСОБА_6 .

Також 08.02.2019 декларантом отримано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00272 від 31.01.2019 за підписом ОСОБА_2 .

У відповідній картці відмови зазначено, що митний орган відмовляє у митному оформленні (випуску) товарів з причин: Неможливість здійснення митного оформлення товарів, в зв`язку з невірним визначенням їх митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/000615/2 від 31.01.2019".

Не погодившись з оскаржуваними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що картка відмови винесена у спосіб, що визначений Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, а отже, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, №UА807170/2019/00272 від 31.01.2019 є законною та обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 31.01.2019 особою, уповноваженою ТОВ ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ на декларування товарів, з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товарів ТОВ ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ до митного поста Харків-центральний Харківської митниці ДФС була подана електронна митна декларація типу ІМ40ДЕ (додаткова до попередньої митної декларації) №UA807170/2019/005230 на товари походженням з Китаю: запасні частини для легкових автомобілів....

Вказаний товар надійшов на адресу ТОВ ІМПОРТ ТРАСТ- КОМПАНІ в рамках непрямої, тобто укладеної не з виробником товару, зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу, а саме, Контракту №ІЕС-003 від 08.10.2018, відповідно до специфікації №4 від 27.11.2018 та інвойсу №44 від 27.11.2018.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за пі товари.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Враховуючи викладене, митний орган зобов`язаний здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що перемішуються через митний кордон України.

Так, в даних спірних відносинах контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за вищезазначеними ЕМД, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст. 54 Митного кодексу України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст. 336, 337, 363 Митного кодексу України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Колегією суддів встановлено, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів позивача посадовими особами митного поста Харків-центральний, спрацював ризик, згенерований автоматизованою системою аналізу управління ризиками (далі - АСАУР), зокрема, за кодами 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів, 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів та 117-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п. 8 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, (далі - Методичні рекомендації) у випадках спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до п.п. 2.5 п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій посадовою особою митниці при перевірці заявленої митної вартості товарів ТОВ "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" було здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких здійснено у максимально наближений час.

За результатами аналізу встановлено задекларований рівень митної вартості товарів №№ 3, 6, 7, 8, 10, 11, 12, 15, 19 значно нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні у максимально наближений час (копії витягів з Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 31 Митного кодексу України проведення передбачених цим Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення, що функціонують на національному та/або міжнародному рівні.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у державній митній справі можуть застосовуватися інформаційні, телекомунікаційні та інформаційно-телекомунікаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані органами доходів і зборів.

Відповідно до Положення про ЄАІС, затвердженого наказом Державної митної служби України №1341 від 04.11.2010, ЄАІС це багатофункціональна інтегрована автоматизована система, що забезпечує інформаційну підтримку та супроводження митної справи в Україні і становить сукупність кількох взаємопов`язаних інформаційних систем.

Згідно з розділом 5 Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків Методичних рекомендацій, в якості джерела інформації під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися, зокрема, спеціалізовані програмно- інформаційні комплекси ЄАІС.

Отже, зазначені обставини стали підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів, наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості.

При цьому, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів.

В свою чергу, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно ч. ст. 53 вказаного Кодексу одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, посадовою особою митниці у відповідності до п.п. 2.11, 2.12 п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій здійснено перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість, та наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом.

За результатами перевірки митним органом встановлено наступне.

Пунктом 5.1 Контракту №ІЕС-003 від 08.10.2018 та специфікацією №4 від 27.11.2018 визначено, що товар надходить на умовах FOB Нінгбо (Китай) згідно з умовами Інкотермс 2010.

Умови постачання FOB, згідно Інкотермс 2010, передбачають, зокрема, що покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження та сплатити всі витрати, пов`язані з товаром, із моменту його переходу через поручні судна в названому порту відвантаження. Отже, витрати на транспортування товарів, які поставляються на умовах FOB, до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, не включені у ціну товару, оскільки ці витрати покладаються на покупця.

Згідно з ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Враховуючи умови поставки FOB, відповідно до положень ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України складовою митної вартості товару, яка повинна при розрахунку митної вартості товару додаватись до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари є, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів та обов`язково подаються до митниці, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відомостями графи 44 ЕМД №UA807170/2019/005230 від 31.01.2019 підтверджується, що разом із нею декларантом до Харківської митниці ДФС були подані наступні транспортні (перевізні) документи: за кодом 0705 - коносамент (Bill of lading) №WMS18113488А від 07.12.2018; за кодом 0730 - автотранспортна накладна (Road consignment note) №1592/2 від 29.01.2019.

Також відомостями графи 44 ЕМД №UA807170/2019/005230 від 31.01.2019 підтверджується, що єдиним документом, наданим декларантом до Харківської митниці ДФС, на підтвердження вартості перевезення оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, була довідка про транспортні витрати №1592-1 від 28.01.2019 (код 3007 у графі 44 ЕМД).

Після дослідження пакету документів, наданих декларантом разом з ЕМД, Харківська митниця ДФС дійшла висновку, що зазначена довідка про транспортні витрати не може бути визнана документом, що належним чином підтверджує числове значення складової митної вартості, передбаченої п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до розділу III Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Викладеними нормами не передбачено підтвердження числового значення складової вартості товару щодо витрат на транспортування довідкою про транспортні витрати.

Таким чином, у даному випадку довідка про транспортні витрати №1592-1 від 28.01.2019 не є документом, що належним чином підтверджує вартість перевезення оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України.

Крім того, до митнитного органу не був наданий договір (контракт) про перевезення, укладений між позивачем та особою, що надала довідку про транспортні витрати №1592-1 від 28.01.2019.

Факт того, що до митниці не надавався жоден договір (контракт) про перевезення підтверджується відсутністю у графі 44 зазначених ЕМД реквізитів документа за кодом 4301, яким має бути позначено такий документ відповідно до Класифікатора документів.

Отже, у митного органу виникли обгрунтовані сумніви щодо правильного визначення позивачем митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Також колегія суддів зазначає, що договір транспортно-експедиційного обслуговування №07.10.2018/2570Д від 07.10.2018, укладений між ТОВ ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ та TOB ТАНІТ ГРУП, доданий позивачем до суду, до митного органу не надавася, у звязку з чим, відповідач був позбавлений можливості врахувати вказаний договір при дослідженні документів при митному оформленні товарів.

Крім того, виходячи зі змісту п. 3.1 даного договору вбачається оформлення експедитором рахунку, який має оплачуватись клієнтом (позивачем). Разом із цим, жодним пунктом договору транспортно-експедиційного обслуговування №07.10.2018/2570Д від 07.10.2018 не передбачене оформлення експедитором довідки про транспортні витрати.

Отже, виходячи зі змісту цього договору також вбачається, що належним документом на підтвердження вартості перевезення оцінюваних товарів в даному випадку є рахунок, а не довідка про транспортні витрати.

Таким чином, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих декларантом під час митного оформлення, було виявлено, що ці документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що стало підставою для застосування ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

У зв`язку з вищевикладеним, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України митним органом проведено процедуру консультації між митницею та декларантом з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Проведення консультації та витребування додаткових документів відображено у електронному повідомленні від 31.01.2019.

Зокрема декларанта було повідомлено, що на виконання вимог ст. 54 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, відповідно до переліку передбаченого ч. 3 ст. 53 МКУ.

Крім цього, згідно положень ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Проте, на вказаний запит митного органу щодо надання додаткових документів жодних додаткових документів декларантом до Харківської митниці ДФС надано не було, натомість не скориставшись 10-денним строком, наданим ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, листом від 31.01.2019 №31/01/19 декларант повідомив митний орган про неможливість надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів та просив визначити митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 Митного кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 2 ч. 6 ст. 54 Кодексу); невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 Митного кодексу України (п. 3 ч. 6 ст. 54 Кодексу).

Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) розрахунки згідно з цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 9 ст. 58 Кодексу); використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст. 58 Кодексу).

Згідно з ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Таким чином, документи, подані декларантом до Харківської митниці ДФС разом з вищевказаною ЕМД містили розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Додаткових документів для усунення вказаних розбіжностей та спростування обґрунтованих сумнівів митниці в об`єктивності заявленої митної вартості товарів декларант до Харківської митниці ДФС не надав.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що мали місце обґрунтовані сумніви митниці щодо належного підтвердження транспортних витрат довідкою про транспортні витрати у випадку, коли договором про перевезення передбачене оформлення інших документів.

Враховуючи зазначені положення Митного кодексу України Харківською митницею ДФС було прийняте рішення про неможливість застосування до товару позивача, заявленого до митного оформлення за вказаними ЕМД, основного методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 щодо обґрунтування неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, визначеної ним за основним методом визначення митної вартості (ст. 58 Митного кодексу України), посадовою особою Харківської митниці ДФС, зокрема, зазначено: відсутній рахунок на перевезення товару або акт прийому-передачі, тощо, та відсутня декларація країни експорту, яка витребовувалась як додатковий документ.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 57 МКУ митним органом було послідовно проаналізовано можливість визначення митної вартості товару позивача за другорядними методами.

Враховуючи вищезазначене, Харківська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 за резервним методом відповідно до положень ст. 64 Митного кодексу України.

За викладених підстав, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги щодо нез`ясування судом першої інстанції дійсних підстав для запиту додаткових документів та для відмови у митному оформленні, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо визначення митницею методів оцінки товару, колегія суддів вважає обгрунтованим визначення відповідачем вартості товару за резервним методом відповідно до положень ст. 64 Митного кодексу України, виходячи з наступного.

Неможливість прийняття методу оцінки за ціною угоди щодо ідентичних товарів (ст. 59 Митного кодексу України), за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (ст. 60 Кодексу) обумовленна відсутністю інформації щодо вартості операції з ідентичними чи з подібними (аналогічними) товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. У митниці була відсутня така інформація, а декларантом не надавалась така інформація.

Неможливість прийняття методу оцінки на основі віднімання чи додавання вартості (ст. 62-63 Кодексу) обумовлена відсутністю даних та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару (не надана (відсутня) інформація): щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну тощо.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що в рішенні про коригування митної вартості відповідач повинен був обґрунтувати, чому ним не був застосований послідовно другий або третій метод, якої саме інформації в нього не було, а лише шостий метод визначення вартості товарів, оскільки форма рішення не передбачає зазначення вищевказаних даних.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що коригування митної вартості товарів у даних спірних відносинах здійснено Харківською митницею ДФС у відповідності до ст.ст. 52-64 Митного кодексу України та Методичних рекомендацій, а тому рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Зважаючи на прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000615/2 від 31.01.2019, Харківською митницею ДФС була оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, №UА807170/2019/00272 від 31.01.2019, якою відмовлено у митному оформленні ЕМД №UА807170/2019/005230 від 31.01.2019.

Причиною відмови в митному оформленні у зазначеній картці відмови вказано: Неможливість здійснення митного оформлення товарів у зв`язку з невірним визначенням митної вартості та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/000615/2 від 31.01.2019 (вимоги пунктів 3 та 6 ст. 54 Митного кодексу України ).

Колегія суддів зазначає, що вищевказана картка відмови винесена у спосіб, що визначений Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672.

Таким чином, колегія суддів вважає, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, №UА807170/2019/00272 від 31.01.2019 є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови .

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПОРТ ТРАСТ-КОМПАНІ" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року по справі № 520/2174/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 22.11.2019 року