Справа № 360/4134/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4134/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Чепурової К.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Дашко Ю.В., ордер ЛГ № 009722 від 09.10.2019,

свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 883 від 17.02.2008

представника відповідача Матусевича Р.М., дов. № 3205/111/28/05-19 від 17.05.2019

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Луганській області № 2023 від 09.08.2019 та № 846 о/с від 02.09.2019 про накладення на нього дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі у поліції на посаді командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Луганській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків починаючи з 04.09.2019 по день фактичного поновлення на службі.

В обґрунтування позову зазначено, шо в період з липня 2015 року по 03 вересня 2019 року позивач проходив публічну службу в органах Національній поліції України. До цього проходив службу в органах МВС. Остання посада, яку він займав на момент звільнення, - командир роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Луганській області на контрактній основі.

З 03 вересня 2019 року наказом начальника ГУНП в Луганській області № 846 о/с від 02.09.2019 позивача звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби на підставі наказу ГУНП в Луганській області від 09.08.2019 № 2023.

Висновком службового розслідування від 06.08.2019 та наказом ГУНП в Луганській області № 2023 від 19.08.2019 позивачу ставиться за вину ігнорування та грубе порушення вимог ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ. Однак, при цьому ні висновок службового розслідування від 06.08.2019, ні зазначений наказ не містять посилань на конкретний пункт ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, який порушив позивач, та не вказана суть такого порушення.

Вважає, що звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу і його застосування має бути обґрунтованим, однак, наказ не містить врахування характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особи порушника, ступеню його вини , обставин, які пом`якшують відповідальність, тощо.

Зазначив, що на час вчинення правопорушення перебував у хворобливому стані, тож міг застосувати ненормативну лексику у спілкуванні з працівниками поліції, обурившись тим, що його замість того, щоб надати медичну допомогу, привезли до Луганського обласного наркологічного диспансеру в м. Лисичанськ, однак, вказані події позивач пам`ятає не виразливо, через погане самопочуття.

Зазначив, що його звинуватили у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, однак, 27.07.2019 він не перебував за кермом свого транспортного засобу, за кермом автомобіля була його мати ОСОБА_2 . Вказані обставини взагалі не були взяті до уваги під час службового розслідування та прийнятті необгрунтовані рішення про його звільнення.

З посиланням на норми Конституції України, Законів України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України 07.11.2018 № 893, Порядку та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 вважає, що позивача звільнено незаконно, а накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 2023 від 09.08.2019 та про звільнення № 846 о/с від 02.09.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, залишено без руху (арк. спр. 40).

Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі (арк. спр. 1-2).

Відповідач позов не визнав та 11.10.2019 подав до суду відзив на позовну заяву (арк. спр. 56-67), у якому зазначив, що наказом ГУНП в Луганській області від 29.07.2019 № 1904 призначено проведення службового розслідування за фактом надзвичайної події, під час якої відносно майора поліції ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали та можливого порушення службової дисципліни з боку окремих працівників ГУНП в Луганській області. Підставою призначення службового розслідування був рапорт від 27.07.2019 начальника УКЗ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 про те, що 27.07.2019 о 19 год 30 хв. в м. Сєвєродонецьку поліцейськими УПП в Луганській області ДПП НПУ зупинено автомобіль «Renault Logan» н.з. НОМЕР_1 під керуванням майора поліції Крутікова Д.В. Під час спілкування з ОСОБА_1 у останнього виявлені явні ознаки сп`яніння. Відносно ОСОБА_1 поліцейськими УПП в Луганській області складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. КУпАП.

Службове розслідування проведено у визначені строки та завершено 06.08.2019. Під час розслідування опитано громадян - свідків події, які вказали на негідну офіцера поліції поведінку, опитано лікаря-нарколога та медсестру Луганського обласного наркологічного диспансеру, а також поліцейських, які здійснили затримання ОСОБА_1 , які також відзначали недостойну офіцера поліції поведінку, нецензурну лайку та погрози з боку ОСОБА_1 . Під час службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлений з Правилами етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарним статутом Національної поліції України та іншими наказами, які регламентують поведінку поліцейського як під час несення служби, так і в побуті. Вивчено та враховано службову характеристику та інші пом`якшуючі обставини. За результатами службового розслідування встановлено факт грубого порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилося у використанні ненормативної лексики під час спілкування з поліцейськими та громадянами, не дотриманні субординації з поліцейськими, висловлювання на їх адресу погроз щодо неприємностей по службі, проявлену нещирість під час проведення службового розслідування щодо обставин керування транспортним засобом та поведінці під час проходження медичного огляду, проявленні поведінки, негідної звання офіцера поліції та командира підрозділу, який відповідно до посадової інструкції повинен бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги поліцейського, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов`язків, честь і гідність.

Під час прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності враховано обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського, якими є позитивна службова характеристика, відсутність діючого дисциплінарного стягнення, та обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського - настання тяжких наслідків, завданих, вчиненням дисциплінарного проступку, що виразилось у значному суспільному резонансі та негативному впливі на громадську думку.

Наказом ГУНП в Луганській області від 09.08.2019 № 2023 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. На виконання дисциплінарного стягнення наказом ГУНП в Луганській області від 02.09.2019 № 846 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.І п.6 ( у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення).

У судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Позивач визнав, що ним порушувались етичні норми, однак, вважав, що його поведінка не спричинила тяжких наслідків, а тому він заслуговує на більш м`яке покарання, покарання у вигляді звільнення зі служби не відповідає тяжкості вчиненого ним проступку.

Представник відповідача проти позову заперечував, наголошуючи на тому, що позивач є старшим офіцером та обіймає керівну посаду, а тому повинен бути прикладом для підлеглих. Своєю поведінкою він підірвав авторитет поліцейського в очах цивільних осіб, дискредитував звання офіцера, а тому застосоване покарання відповідає вчиненому проступку.

Вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Згідно записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 08.07.2002, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.08.2002 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 03.09.2019 проходив службу в Національній поліції України (арк. спр. 13).

Між ОСОБА_1 та Національною поліцією України в особі начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області 26.04.2019 укладено контракт № 328 про проходження служби на посаді командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Луганській області строком на три роки (арк. спр. 11-12).

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 02.05.2019 № 353 о/с майора поліції ОСОБА_1 призначено на посаду командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Луганській області (арк. спр. 10).

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29.07.2019 № 1904 призначено проведення службового розслідування за фактом надзвичайної події, під час якої відносно майора поліції ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали та можливого порушення службової дисципліни з боку окремих працівників ГУНП в Луганській області (арк. спр. 14).

У вказаному наказі зазначено, що 27.07.2019 поліцейськими УПП в Луганській області ДПП відносно командира роти конвойної служби ГУНП в Луганській області майора поліції Крутікова Д.В. складено матеріали про вчинення адміністративних правопорушень, у тому числі передбаченого ч. 1 ст. 130 (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) КУпАП. Метою службового розслідування є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин можливого порушення дисципліни, встановлення причин і умов його вчинення, а також наявності вини поліцейського.

За наслідками проведення службового розслідування складено висновок службового розслідування від 06.08.2018 (арк. спр. 97-105), у якому зазначено, що відомості, які стали підставою для призначення розслідування знайшли своє підтвердження. За особисту недисциплінованість, неналежне виконання інструкції, ігнорування та грубе порушення вимог ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилося у використанні ненормативної лексики під час спілкування з поліцейськими та громадянами, не дотриманні субординації з поліцейськими УПП в Луганській області ДПП, висловлювання на їх адресу погроз щодо неприємностей по службі, проявлену нещирість під час проведення службового розслідування щодо обставин керування транспортним засобом та поведінці під час проходження медичного огляду, намагання зникнути з місця події, що призвело до суспільного резонансу серед громадян, проявленні поведінки негідної звання поліцейського та командира підрозділу, який відповідно до посадової інструкції повинен бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги поліцейського, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов`язків, честь і гідність, командира роти конвойної служби ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 (обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського є позитивна службова характеристика, відсутність діючого дисциплінарного стягнення, обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського - настання тяжких наслідків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку, що виразилось, у значному суспільному резонансі та негативному впливі на громадську думку) звільнити із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 09.08.2019 № 2023 «Про покарання поліцейського ГУНП в Луганській області» на підставі висновку службового розслідування на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (арк. спр. 106).

В подальшому, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області № 846 о/с від 02.09.2019 майора поліції ОСОБА_1 (0122321), командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Луганській області, звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), підставою для якого слугував наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 09.08.2019 № 2023 (арк. спр. 107).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовано, зокрема, Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, Присягою працівника поліції.

Згідно з частиною другою статті 19 Закону № 580 підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580 поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Аналізуючи положення Дисциплінарного статуту, суд дійшов висновку, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені, повазі честі і гідності інших осіб та поліцейських, дотриманні норм етичної поведінки.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту серед інших передбачено, що до поліцейських може застосовуватись такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи (стаття 18 Дисциплінарного статуту).

За результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім іншого, зазначаються обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, відомості, що характеризують поліцейського, висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (стаття 19 Дисциплінарного статуту).

Згідно з пунктом 6 частини першої статтею 77 Закону № 580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (статті 20, 22 Дисциплінарного статуту).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807.

Позивач у позові посилається на неповноту службового розслідування, оскільки, не було опитано його матір стосовно подій 27.07.2019 та щодо того, що саме вона керувала автомобілем під час скоєння ДТП.

Судом встановлено, що під час службового розслідування ОСОБА_1 . 31.07.2019 власноруч складено пояснення, у яких зазначено, що 27.07.2019 приблизно о 19 годині 00 хвилин він попросив свою матір ОСОБА_2 підвезти його до лікарні. Під час руху при виконанні розвороту автомобіль зачепив вкопане у землю колесо та застряг (арк. спр. 74-75).

Однак, а ні в самих поясненнях, а ні додатково позивачем не подано клопотань про відібрання пояснень у його матері, не вказано її адресу та засоби зв`язку.

При цьому суд зазначає, що під час проведення службового розслідування опитано очевидців події громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що 27.07.2019 близько 19 год. 30 хв. вони перебували біля під`їзду № 2 будинку 32 по вулиці Партизанській та почули гучний звук. Коли вони вийшли за будинок, то побачили автомобіль «Renault Logan», білого кольору, який заїхав на вкопане в землю колесо, за яким розпочинався дитячий майданчик. Також він побачив, як з вказаного автомобілю вийшов водій (у подальшому опізнаний як ОСОБА_1 ). ОСОБА_5 підійшов до водія, який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (був чутний запах алкоголю, хитка хода) та поцікавився причинами керування ним автомобілем у нетверезому стані, після чого останній намагався втекти з місця події, однак, був затриманий громадянами. Під час затримання водій гучно висловлювався нецензурною лайкою. Свідки події в поясненнях зазначили, що після того, як їм стало відомо особу водія, а також про те, що він є співробітником поліції вони були обурені його поведінкою, вважають її негідною звання офіцера поліції (арк. спр. 82, 83).

Поліцейські БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що вони першими прибули до місця події та приймали участь у затриманні ОСОБА_1 . Коли їм стало відомо, що ОСОБА_1 є офіцером поліції вони були обурені його поведінкою, а саме наявністю зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, намаганням зникнути з місця події та уникнути покарання (арк. спр. 77-78, 79-80, 90).

Поліцейські УПП в Луганській області ДПП Салафудінов М.В., ОСОБА_9 В. та ОСОБА_10 у поясненнях зазначили, що 27.07.2019 під час патрулювання отримали повідомлення про те, що за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Партизнська, 32 затримано водія автомобіля «Renault Logan» в стані алкогольного сп`яніння. На місці події вони виявили транспортний засіб «Renault Logan», який висів на вкопаному у землю колесі та затриманого водія. З пояснень громадян було встановлено, що водій намагався втекти з місця події та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, хитка хода, невиразна мова). Від проходження обстеження на алкогольне сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» відмовився. При спілкуванні з водієм останній повідомив, що він працює в поліції але жодних документів не надав, звання та посаду не повідомив, у зв`язку з чим вони були змушені доставити ОСОБА_1 до чергової частини Сєвєродонецького відділу поліції та ІТТ № 1 ГУНП в Луганській області з метою встановлення особи. Лише після встановлення особи ОСОБА_1 його було доставлено до Луганського обласного наркологічного диспансеру, де він в присутності медичного персоналу висловлювався на адресу поліцейських нецензурною лайкою, погрожував спричиненням неприємностей по службі. Після зауваження продовжував використовувати ненормативну лексику, від проходження медичного огляду відмовився. Також відмовився від ознайомлення зі змістом адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовився від його отримання. Зазначив, що громадяни, які стали свідками події були обурені поведінкою ОСОБА_1 , особливо коли дізнались, що він працівник поліції. Вважають таку поведінку негідною офіцера поліції (арк. спр. 84-85, 86-87, 88-89).

У поясненнях лікаря-нарколога ЛОНД в м. Лисичанськ ОСОБА_11 та медичної сестри ЛОНД в м. Лисичанськ ОСОБА_12 В. зазначено, що 27.07.2019 вони перебували на чергуванні та близько 22 год. 00 хв. до кабінету експертиз в приміщення ЛОНД м. Лисичанська співробітниками патрульної поліції був доставлений ОСОБА_1 з зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння. Поведінка ОСОБА_1 була вкрай демонстративною, він декілька разів імітував втрату свідомості, висловлювався нецензурною лайкою на адресу співробітників поліції та погрожував їм. Під час медичного огляду категорично відмовився від обстеження за допомогою технічних засобів «Алкотестер Драгер», а також від проведення клінічних досліджень, зокрема, відмовився здавати біологічні зразки. Під час спілкування з поліцейськими їм стало відомо, що ОСОБА_1 є офіцером поліції. Поведінка ОСОБА_1 їх обурили, вважають її негідною звання офіцера поліції (арк. спр. 76, 81).

Під час службового розслідування опитано інспектора ВІ0С УКЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_13 О.С., який пояснив, що 27.07.2019 прибув на місце події коли від керівництва УКЗ ГУНП в Луганській області йому стало відомо про скоєння ДТП за можливої участі поліцейського в стані алкогольного сп`яніння. На місці події він побачив автомобіль командира роти конвойної служби ГУНП в Луганській області Крутікова Д.В., якого знав особисто та дізнався, що останнього відвезли до Луганського обласного наркологічного диспансеру. По прибуттю до ЛОНД з дозволу лікаря-нарколога зайшов до кабінету де перебував ОСОБА_1 , який, на думку ОСОБА_14 , перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки був присутній яскраво виражений запах алкоголю з ротової порожнини. Лікар-нарколог пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на наявність (відсутність) стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager», однак останній ніяк не реагував на його пропозицію. Усім присутнім в кабінеті лікар-нарколог пояснив, що ОСОБА_1 знаходиться у свідомості, чує його пропозицію але ігнорує її, при цьому симулюючи безпам`ятство та втрату свідомості. Також ОСОБА_1 почав проявляти агресію в бік поліцейських, висловлювався грубою нецензурною лайкою та погрожував останнім звільненням з лав Національної поліції, провокував їх на конфлікт (арк. спр. 72-73).

До матеріалів службового розслідування долучено оптичний носій з відеозаписами з нагрудних камер співробітників управління патрульної поліції в Луганській області (арк. спр. 110), який отримано під час проведення службового розслідування (арк. спр. 127-126).

У судовому засіданні судом досліджено зазначені відеоматеріали в присутності позивача ОСОБА_1 , який підтвердив, що відеозапис здійснено 27.07.2019 та він присутній на зазначеному відео.

Дослідженням зазначених відеоматеріалів встановлено, що на них зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці події з поясненнями очевидця та його обурення діями водія, зокрема, у зв`язку з тим, що останній, на його думку, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також на відеоматеріалах зафіксовано перебування ОСОБА_1 у приміщенні Луганського обласного наркологічного диспансеру, де останній висловлювався нецензурною лайкою, погрожував інспекторам патрульної поліції, зазначаючи, що він займає керівну посаду в ГУНП в Луганській області та може спричинити їм неприємності по службі (відео № 6), відмовлявся від проходження медичного огляду та здачі аналізів, створював перешкоди у складанні щодо нього адміністративного протоколу, зокрема вимагав забезпечення присутності перекладача навіть при оголошенні йому прав українською мовою, висловлювався нецензурною лайкою по відношенню цивільних осіб, які перебували в коридорі Луганського обласного наркологічного диспансеру.

Таким чином, суд зазначає, що факт неетичної поведінки позивача 27.07.2019 в районі скоєння ДТП та під час проходження медичного огляду підтверджено належними та допустимими доказами, а саме матеріалами службового розслідування та наданими представником відповідача відеодоказами.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до пунктів 1-3 розділу І цих Правил вони є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

При цьому суд зазначає, що підвищені вимоги до поліцейського висуваються як під час несення ним служби у робочий час, так і в неробочий час.

Таким чином, поліцейський в будь-який час та за будь-яких обставин зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики та чинного законодавства, бути взірцем для громадян, та не допускати зі свого боку дій, які підривають авторитет та довіру громадян до поліції.

За приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Позивач, як діючий на той час поліцейський не міг не знати про існування вказаного положення, а тому дії ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування вірно кваліфіковано як такі, що спрямовані на перешкоджання поліцейським виконувати свої посадові обов`язки.

Суд підкреслює, що обов`язок поліцейського полягає у тому, щоб неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини та дотримуватися службової дисципліни.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби стала його негативна поведінка щодо використання ненормативної лексики під час спілкування як з поліцейськими так і з цивільними особами, висловлювання погроз на адресу поліцейських, відверте хизування своїм посадовим становищем, перешкоджання поліцейським виконувати свої посадові обов`язки, адже відмова від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Тобто звільнення позивача зі служби в поліції відбулося саме у зв`язку з порушенням останнім службової дисципліни, що виявилося у порушенні вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Правил етичної поведінки поліцейських.

При цьому суд наголошує на тому, що позивач на час скоєння дисциплінарного проступку мав старше офіцерське звання майора поліції та займав посаду командира роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Луганській області, отже, своєю поведінкою повинен бути взірцем для підлеглих.

Разом з цим оформлення адміністративного протоколу щодо позивача здійснювали капрали поліції, тобто, особи з первинним званням молодшого складу поліції зі строком вислуги до 1 року.

Відсутність покарання поведінки ОСОБА_1 може створити негативне відношення свідків до авторитету поліції та ілюзію безкарності для керівного складу поліції.

Посилання позивача на те, що на час винесення оскаржуваних наказів остаточного рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не існувало суд вважає безпідставним у зв`язку з тим, що відсутність факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

З урахуванням досліджених під час розгляду справи доказів суд вважає, що службовим розслідуванням підтверджено вчинення позивачем діяння, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції. Так, матеріалами службового розслідування зафіксовано, що позивач своїми діями грубо порушив вимоги ч. 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських.

При цьому, у висновку службового розслідування зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського є позитивна службова характеристика, відсутність діючого дисциплінарного стягнення. Тобто, відповідачем при визначенні виду покарання враховано особу позивача та обставини, що пом`якшують відповідальність.

Позивачем, у свою чергу, не спростовані встановлені відповідачем обставини допущення грубого порушення службової дисципліни, що свідчить про дискредитацію звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

При цьому, відповідно до Рекомендації Rec (2001) №10 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейський кодекс поліцейської етики» працівники поліції, на усіх рівнях службової кар`єри, повинні відбиратися на посади на основі особистої кваліфікації та досвіду, що відповідає цілям поліції. Працівників поліції мають характеризувати такі якості: логічність суджень, відкритість, зрілість, доброчесність, комунікативність і, де це необхідно, наявність лідерських та управлінських навичок <…> (пункти 22,23).

У пунктах 33, 59 зазначеної Рекомендації указано, що поліція повинна бути відповідальною перед державою, громадянами та їх представниками, а також підлягати ефективному зовнішньому контролю. Застосування дисциплінарних стягнень щодо співробітників поліції повинно здійснюватися під наглядом незалежного органу або суду.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржених наказів, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 133, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України рішення у повному обсязі складено 25 листопада 2019 року.

Суддя Т.В. Смішлива