Справа № 800/510/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2019 року

Київ

справа №800/510/16

адміністративне провадження №П/9901/191/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Лопушенко О.В.,

за участю: представника позивача Чашея Ю.О., представника відповідача Кот О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Вища рада правосуддя про визнання протиправними дій, визнання незаконною та скасування постанови, поновлення на посаді судді, встановив:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовною заявою до Верховної Ради України (далі - ВРУ, Рада, відповідач), в якій (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просила визнати протиправними дії Верховної Ради України в частині внесення до порядку денного роботи позачергового пленарного засідання Верховної Ради України восьмого скликання на 29 вересня 2016 року питання про звільнення судді ОСОБА_1 та розгляду питання щодо її звільнення з посади судді без належного повідомлення та забезпечення явки на пленарне засідання; визнати незаконною та скасувати постанову Верховної Ради України №1625-VIII від 29 вересня 2016 року, прийняту на позачерговому пленарному засіданні восьмого скликання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова у зв`язку з порушенням присяги судді; поновити ОСОБА_1 на посаді судді Червонозаводського районного суду м.Харкова з 30 вересня 2016 року.

ІІ. КЛОПОТАННЯ СТОРІН ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою від 21 жовтня 2016 року Вищий адміністративний суд України відкрив провадження в адміністративній справі за вказаною позовною заявою, а ухвалою від 31 січня 2017 року - зупинив провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №П/800/156/16 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ) про визнання незаконним та скасування рішення.

В подальшому справу у відповідності до пункту 5 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передано з Вищого адміністративного суду України на розгляд до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2018 року визначено колегію суддів для її розгляду у складі: Пасічник С.С. (головуючий суддя), Васильєва І.А., Ханова Р.Ф., Хохуляк В.В., Юрченко В.П.

Відповідно до частини 4 статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановлено у статті 266 КАС України, згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 якої її правила поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України.

Адміністративні справи, зазначені у пунктах 1-3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів (частина 2 статті 266 КАС України).

Під час здійснення провадження у Верховному Суді розгляд справи за клопотаннями позивача, її представника та представника відповідача неодноразово відкладався.

Так, в судовому засіданні 15 травня 2019 року за клопотаннями позивача та її представника розгляд справи відкладено на 19 червня 2019 року, а того дня - за клопотанням відповідача залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Вищу раду правосуддя (далі - ВРП) та за клопотанням позивача оголошено перерву до 04 вересня 2019 року; проте в призначене на вказану дату судове засідання сторони не з`явились, порушивши питання відкладення розгляду справи; перед наступним судовим засіданням, призначеним на 16 жовтня 2019 року, від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що й було зроблено судом із визначенням датою наступного судового засідання 20 листопада 2019 року.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ДОВОДІВ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧІВ.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що про скликання за розпорядженням Голови ВРУ №352 від 27 вересня 2016 року позачергового пленарного засідання Ради на 10 годину 00 хвилин 29 вересня 2016 року, до порядку денного якого внесено питання про звільнення , зокрема, ОСОБА_1 з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова, вона дізналась випадково й лише 28 вересня 2016 року, у зв`язку з чим невідкладно надіслала на офіційні електронні адреси відповідача (наведені на офіційному сайті останнього) листи, а Голові ВРУ - телеграму, в яких повідомила про те, що на розгляді Вищого адміністративного суду України перебуває справа за її позовом до ВРЮ про визнання протиправним й скасування рішення останньої щодо внесення до парламенту подання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді, а тому просила зняти з порядку денного Ради питання про її звільнення на підставі вказаного подання й крім того зазначала, що з 22 вересня 2016 року перебуває на стаціонарному лікуванні.

За наведеного, розглянувши на пленарному засіданні 29 вересня 2016 року питання про звільнення позивача з посади судді та прийнявши оскаржувану постанову за відсутності на цьому засіданні ОСОБА_1 , яку не було своєчасно повідомлено про його проведення, відповідач порушив приписи частин 4 та 5 статті 216-1 Регламенту ВРУ, затвердженого Законом України від 10 лютого 2010 року №1861-VI (далі - Регламент ВРУ), згідно з якими обговорення питання про звільнення судді, обраного ВРУ безстроково, на пленарному засіданні Ради починається з оголошення головуючим подання ВРЮ, після чого суддя, питання стосовно якого розглядається, має право на виступ й при звільненні судді на підставі, зокрема, пункту 5 частини 5 статті 126 Конституції України присутність судді є обов`язковою, в зв`язку з чим такому судді має бути повідомлено про розгляд питання про його звільнення не пізніше ніж за три дні до дня проведення засідання Ради, на якому розглядатиметься це питання, й лише у разі повторного неприбуття на засідання ВРУ судді, якому про розгляд питання щодо його звільнення повідомлено у строк, передбачений цією частиною, таке питання може бути розглянуто за його відсутності.

Разом з тим й повторне винесення на голосування на цій же самій сесії питання про звільнення позивача з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова суперечить положенням частини 3 статті 40 Регламенту ВРУ, за змістом якої якщо за результатами таємного голосування рішення про надання згоди на звільнення з посади, відкликання, звільнення з посади, припинення повноважень або висловлення недовіри не прийнято, пропозиція вважається відхиленою і повторному розгляду або новому голосуванню щодо тієї самої особи на цій сесії не підлягає, крім випадків виникнення нових підстав або з`ясування обставин, які не були відомі Верховній Раді при розгляді відповідної кандидатури.

Отже при розгляді внесеного на підставі рішення ВРЮ №251/о/15-16 від 04 лютого 2016 року подання останньої про звільнення судді Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 із займаної посади за порушення присяги ВРУ діяла з порушенням вимог, передбачених Конституцією України, Регламентом ВРУ та законами України, якими визначено порядок звільнення судді, відтак такі її дії є протиправними, а прийнята постанова в частині звільнення судді Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 з займаної посади - незаконною та такою, що підлягає скасуванню з поновленням позивача на посаді судді Червонозаводського районного суду м.Харкова.

Відповідач в письмових запереченнях від 17 січня 2017 року №30/6-23(10974) та у відзиві від 28 травня 2019 року №30/9-201 (101179) на позовну заяву просив залишити останню без задоволення та вказував, що позачергове пленарне засідання ВРУ 29 вересня 2016 року було скликано її Головою на вимогу Президента України та у відповідності до приписів частини 2 статті 83 Конституції України і частини 8 статті 19 Регламенту ВРУ, про що на сайті парламенту його прес-службою 27 вересня 2016 року було розміщено відповідне оголошення із запрошенням до участі в ньому всіх суддів, стосовно яких розглядатиметься питання про звільнення (у тому числі й позивача).

Крім того про проведення позачергового пленарного засідання ВРУ 29 вересня 2016 року ОСОБА_1 повідомлено урядовою телеграмою від 27 вересня 2016 року, а тому, на думку відповідача, розгляд питання про звільнення позивача з посади судді міг бути здійснений у стислі строки, передбачені частиною 8 статті 19 Регламенту ВРУ, та за відсутності позивача.

При цьому стаття 216-1 Регламенту ВРУ не встановлює певної форми повідомлення судді про засідання парламенту, на якому вирішуватиметься питання про його звільнення з посади, а сама постанова про звільнення є по суті кадровим рішенням, яке приймалось на підставі внесеного ВРЮ подання.

На позачерговому пленарному засіданні ВРУ 29 вересня 2016 року Головою Ради Парубієм А.В. було оголошено про розгляд питання щодо звільнення суддів, далі це питання доповідалось Головою Комітету ВРУ з питань правової політики і правосуддя Князевичем Р .П . та Головою ВРЮ Бенедисюком І.М. та в результаті повторного відкритого поіменного голосування за прийняття постанови №1625-VIII від 29 вересня 2016 року про звільнення позивача з посади судді свої голоси віддали 230 народних депутатів України, що підтверджується витягом зі стенограми позачергового пленарного засідання парламенту, яка відповідно до частини 1 статті 56 Регламенту ВРУ є офіційним документом, що підтверджує процес обговорення і прийняття нею рішень.

Водночас, враховуючи, що з 30 вересня 2016 року повноваження Ради по вирішенню питань звільнення суддів з посад припинились, вона була позбавлена можливості відкласти призначений на 29 вересня 2016 року розгляд подання ВРЮ про звільнення позивача у зв`язку з неявкою останньої.

Третя особа (ВРП) у відзиві від 20 серпня 2019 року №30916/о/9-19 на позовну заяву вказувала, що її рішення від 04 лютого 2016 року №251/о/15-16 "Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді за порушення присяги", прийняте за результатами розгляду дисциплінарної справи за висновком Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції (далі - ТСК) від 24 березня 2015 року №11/02-15, було предметом судового розгляду й рішенням Верховного Суду від 24 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 про його скасування відмовлено.

Отже, приймаючи 29 вересня 2016 року оскаржувану у даній справі постанову про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова у зв`язку з порушенням присяги судді на підставі подання ВРЮ, яке, до того ж, визнано законним в судовому порядку, Рада діяла в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені чинним (на той час) законодавством України.

Представник позивача в судовому засіданні висловив свої доводи та міркування стовно обставин справи та вимог позовної заяви, які просив задовольнити.

Представник відповідача проти доводів та вимог позовної заяви заперечила, вважаючи їх безпідставними, й просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Третя особа (ВРП) свого представника в засідання суду не направила, а в надісланому на електронну адресу Суду клопотанні (яке було останнім задоволено) просила здійснювати розгляд справи без участі її представника.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Указом Президента України від 17 березня 2007 року №212/2007 ОСОБА_1 призначена на посаду судді Червонозаводського районного суду м.Харкова строком на 5 років, а постановою ВРУ «Про обрання суддів» від 22 березня 2012 року №4577-VI - обрана суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова безстроково.

03 квітня 2015 року до ВРЮ надійшов висновок ТСК від 24 березня 2015 року №11/02-15 за наслідками перевірки, здійсненої за заявами громадянина ОСОБА_6 та заступника прокурора Харківської області Стратюка О.М., в якому зазначено про наявність ознак порушення присяги в діях судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 10 вересня 2015 року №480/0/15-15 ВРЮ відкрила дисциплінарну справу стосовно судді Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 та, дослідивши висновок ТСК від 24 березня 2015 року №11/02-15, висновок дисциплінарної секції ВРЮ, матеріали дисциплінарної справи, а також заслухавши письмові пояснення судді, оголошені на засіданні, 04 лютого 2016 року прийняла рішення №251/о/15-16 "Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді за порушення присяги".

Розпорядженням Голови Ради від 27 вересня 2016 року №352 у зв`язку з вимогою Президента України скликано позачергове пленарне засідання ВРУ восьмого скликання на 10 годину 00 хвилин 29 вересня 2016 року, про що на офіційному веб-сайті парламенту 27 вересня 2016 року розміщено відповідну інформацію із зазначенням переліку суддів, які запрошуються до участі в засіданні.

Також позивачеві за адресою Червонозаводського районного суду м.Харкова було надіслано урядову телеграму (вручену 28 вересня 2016 року) з повідомленням про те, що на позачерговому пленарному засіданні ВРУ 29 вересня 2016 року буде розглядатись питання її звільнення з посади судді, а також зазначено, що присутність на засіданні Ради особи, щодо якої розглядатиметься питання про звільнення, є обов`язковою.

28 вересня 2016 року ОСОБА_1 надіслала на офіційні електронні адреси відповідача (наведені на офіційному сайті останнього) листи, а Голові ВРУ - телеграму, в яких повідомила про те, що на розгляді Вищого адміністративного суду України перебуває справа за її позовом до ВРЮ про визнання протиправним й скасування рішення останньої щодо внесення до парламенту подання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді, а тому просила зняти з порядку денного Ради питання про її звільнення на підставі вказаного подання й крім того зазначала, що з 22 вересня 2016 року перебуває на стаціонарному лікуванні.

Втім питання звільнення ОСОБА_1 з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова на підставі вищевказаного подання ВРЮ було розглянуто за позачерговому пленарному засіданні ВРУ восьмого скликання 29 вересня 2016 року й за результатами повторного голосування 230 народних депутатів України проголосували за прийняття такого рішення.

Постановою ВРУ №1625-VIII від 29 вересня 2016 року «Про звільнення судді» ОСОБА_1 звільнено з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова у зв`язку з порушенням присяги судді.

Згідно з наказом голови Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2016 року №02-12/476 ОСОБА_1 відраховано зі штату Червонозаводського районного суду м.Харкова 16 листопада 2016 року у зв`язку зі звільненням з посади судді за порушення присяги.

Разом з тим рішенням Верховного Суду від 24 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №800/156/16 (провадження №11-627сапс18), відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ВРЮ (правонаступник - ВРП) про визнання незаконним та скасування рішення від 04 лютого 2016 року №251/о/15-16 "Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення судді Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 з посади судді за порушення присяги".

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Частина 2 статті 3 Конституції України:

- права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 2 статті 19 Конституції України:

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 83 Конституції України:

- позачергові сесії Верховної Ради України, із зазначенням порядку денного, скликаються Головою Верховної Ради України на вимогу Президента України або на вимогу не менш як третини народних депутатів України від конституційного складу Верховної Ради України.

Порядок підготовки і проведення сесій ВРУ, її засідань, формування державних органів, законодавчу процедуру, процедуру розгляду інших питань, віднесених до її повноважень, та порядок здійснення контрольних функцій ВРУ визначає Регламент.

Частина 1 статті 11 Регламенту ВРУ:

- позачергові сесії Верховної Ради, із зазначенням порядку денного, скликаються Головою Верховної Ради України відповідно до частини другої статті 83 Конституції України. Вмотивовані вимоги про скликання позачергової сесії Верховної Ради, підписані їх ініціаторами, разом із проектами документів, які пропонуються до розгляду, надсилаються Голові Верховної Ради України. При цьому підписи ініціаторів не відкликаються.

Частина 8 статті 19 Регламенту ВРУ:

- у невідкладних випадках у період між пленарними засіданнями під час сесії Верховної Ради на вмотивовану вимогу осіб, які згідно з Конституцією України мають право вимагати скликання позачергової сесії Верховної Ради, а також за пропозицією Погоджувальної ради (пункт 4 частини чотирнадцятої статті 73 цього Регламенту) Голова Верховної Ради України не пізніш як у триденний строк скликає позачергове пленарне засідання Верховної Ради. До порядку денного такого засідання включаються лише питання, розгляд яких визначено у пропозиціях про скликання такого засідання.

Пункт 5 частини 5 статті 126 Конституції України:

- суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у разі порушення суддею присяги.

Частини 1 - 3, 5 статті 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453):

- відповідно до пункту 5 частини 5 статті 126 Конституції України суддя звільняється з посади у зв`язку з порушенням ним присяги судді;

- факти, що свідчать про порушення суддею присяги, мають бути встановлені Вищою кваліфікаційною комісією суддів України або Вищою радою юстиції;

- звільнення судді з посади на підставі порушення ним присяги судді відбувається за поданням Вищої ради юстиції після розгляду цього питання на її засіданні відповідно до Закону України "Про Вищу раду юстиції";

- на підставі подання Вищої ради юстиції Верховна Рада України приймає постанову про звільнення судді з посади.

Стаття 122 Закону №2453:

- порядок розгляду питання та прийняття Верховною Радою України рішення про звільнення з посади судді, обраного безстроково, визначається цим Законом та Регламентом Верховної Ради України;

- питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок;

- повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

Частини 1, 3 - 9 статті 216-1 Регламенту ВРУ:

- відповідно до пункту 26 частини 1 статті 85, статті 126 Конституції України, законів України "Про Конституційний Суд України" та "Про судоустрій і статус суддів" Верховна Рада звільняє:

1) суддів Конституційного Суду України, призначених Верховною Радою;

2) суддів, обраних Верховною Радою безстроково;

- подання про звільнення судді, обраного Верховною Радою безстроково, вноситься до Верховної Ради Вищою радою юстиції. До подання додаються документи, що підтверджують підстави звільнення, передбачені частиною п`ятою статті 126 Конституції України;

- <…> обговорення питання про звільнення судді, обраного Верховною Радою безстроково, на пленарному засіданні Верховної Ради починається з оголошення головуючим на пленарному засіданні Верховної Ради подання Вищої ради юстиції;

- після доповіді суддя, питання стосовно якого розглядається, має право на виступ;

- при звільненні судді на підставі пунктів 4, 5 частини 5 статті 126 Конституції України присутність судді є обов`язковою. Такому судді має бути повідомлено про розгляд питання про його звільнення не пізніше ніж за три дні до дня проведення засідання Верховної Ради, на якому розглядатиметься це питання. Такий суддя має право на представника. У разі повторного неприбуття судді, щодо якого розглядається питання про звільнення, на засідання Верховної Ради, за умови повідомлення йому про розгляд питання про його звільнення у строк, передбачений цією частиною, таке питання може бути розглянуто за його відсутності;

- кожний народний депутат має право ставити запитання доповідачу та безпосередньо судді чи його представнику, висловлювати свою думку, надавати письмові матеріали;

- за наявності зауважень до подання про звільнення судді, що потребують додаткової перевірки органом, що вніс таке подання, голосування щодо звільнення судді не проводиться. Повторний розгляд такого подання здійснюється за умов перевірки органом, що вніс подання, обставин, щодо яких висловлено зауваження, і повідомлення цим органом про результати такої перевірки та невідкликання внесеного подання;

- рішення про звільнення судді приймається відкритим поіменним голосуванням і оформлюється постановою Верховної Ради. Голосування про звільнення суддів може проводитися списком, а з підстав, передбачених пунктами 4, 5, 6 частини 5 статті 126 Конституції України, - щодо кожного судді окремо;

- у разі неодержання необхідної для прийняття рішення кількості голосів народних депутатів за звільнення з посади судді, обраного безстроково, з підстав, передбачених пунктами 4, 5, 6 частини 5 статті 126 Конституції України, проводиться повторне голосування.

Частини 1 та 2 статті 2 КАС України:

- завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень;

- у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 4 статті 78 КАС України:

- обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пункти 2, 3 частини 2 статті 245 КАС України:

- у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Частина 4 статті 266 КАС України:

- Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною 2 цієї статті, може: 1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині; 2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов`язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії.

VI. ОЦІНКА СУДУ.

Суд, вивчивши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними і допустимими доказами, дійшов таких висновків.

Як вже вказувалось в цьому рішенні, про те, що розпорядженням Голови Ради від 27 вересня 2016 року №352 у зв`язку з вимогою Президента України скликано позачергове пленарне засідання ВРУ восьмого скликання на 10 годину 00 хвилин 29 вересня 2016 року, на офіційному веб-сайті парламенту 27 вересня 2016 року розміщено відповідну інформацію із зазначенням переліку суддів, які запрошуються до участі в засіданні, а також надіслано позивачеві за адресою Червонозаводського районного суду м.Харкова урядову телеграму (вручену 28 вересня 2016 року) з повідомленням про те, що на позачерговому пленарному засіданні ВРУ 29 вересня 2016 року буде розглядатись питання її звільнення з посади судді, в зв`язку з чим присутність судді на засіданні Ради є обов`язковою.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 28 вересня 2016 року надіслала на офіційні електронні адреси відповідача (наведені на офіційному сайті останнього) листи, а Голові ВРУ - телеграму, в яких зазначила, що на розгляді Вищого адміністративного суду України перебуває справа за її позовом до ВРЮ про визнання протиправним й скасування рішення останньої щодо внесення до парламенту подання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді, а тому просила зняти з порядку денного Ради питання про звільнення на підставі вказаного подання й крім того зазначала, що з 22 вересня 2016 року перебуває на стаціонарному лікуванні.

Проте, на позачерговому пленарному засіданні 29 вересня 2016 року Радою за результатами повторного голосування прийнято постанову №1625-VIII від 29 вересня 2016 року "Про звільнення судді", якою ОСОБА_1 звільнено з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова у зв`язку з порушенням присяги.

В той же час, виходячи з приписів вищенаведених законодавчих норм, зокрема, й статті 216-1 Регламенту ВРУ, оголошення подання про звільнення судді, доповідь, обговорення, виступ судді або/та його представника, запитання до них народних депутатів, неголосування у разі наявності зауважень до подання є стадіями прийняття відповідного рішення парламентом. Задля забезпечення обґрунтованості свого рішення ВРУ має ретельно дослідити наявні матеріали, за необхідності може збирати додаткові документи, пояснення осіб тощо.

Наведене свідчить також й про те, що функції парламенту при вирішенні питання про звільнення судді з посади не є суто формальними.

Крім того критерій щодо прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень й ВРУ як орган державної влади зобов`язана застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо якщо воно матиме несприятливі наслідки для особи, оскільки остання має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на їх підтвердження.

Отже обов`язковою умовою законності рішення ВРУ при звільненні судді на підставі пункту 5 частини 5 статті 126 Конституції України є дотримання права судді на участь у процесі прийняття рішення.

При цьому положеннями статті 216-1 Регламенту ВРУ передбачена обов`язкова присутність на засіданні Ради судді, якому має бути повідомлено про розгляд питання про його звільнення не пізніше ніж за три дні до дня проведення засідання ВРУ, на якому розглядатиметься це питання.

Лише повторне неприбуття належно повідомленого судді дозволяє парламенту розглянути питання про його звільнення за його відсутності.

Таким чином невиконання відповідачем вимог частини 5 статті 216-1 Регламенту ВРУ про обов`язкове повідомлення судді про проведення засідання, на якому розглядатиметься питання про звільнення цього судді, не пізніше ніж за три дні до дня засідання, призвело до порушення права позивача на участь у процесі прийняття рішення щодо неї.

Твердження ж ВРУ про належне повідомлення позивача про розгляд питання щодо її звільнення у зв`язку з розміщенням відповідної інформації на офіційному веб-сайті парламенту, є безпідставними, оскільки оприлюднення таких відомостей не доводить того, що позивачу було беззаперечно повідомлено/відомо про дату та час розгляду питання про її звільнення.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що названі вище порушення ВРУ порядку адміністративної процедури розгляду питання звільнення позивача з посади судді свідчать вчинення нею протиправних дій з розгляду такого питання та, як наслідок, про незаконність прийнятої за результатами такого розгляду постанови №1625-VIII від 29 вересня 2016 року "Про звільнення судді", якою ОСОБА_1 звільнено з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова у зв`язку з порушенням присяги, що, в свою чергу, є підставою для її скасування.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі №800/606/16 (провадження №11-711заі18), 13 листопада 2018 року у справі №800/532/16 (провадження №11-712заі18), від 04 червня 2019 року у справі №800/539/16 (провадження №11-248заі19), від 04 червня 2019 року у справі №9901/350/18 (провадження №11-1465заі18), від 22 жовтня 2019 року у справі №800/525/16 (провадження №11-527заі19) тощо.

Разом з тим Судом не приймаються до уваги посилання ОСОБА_1 на неможливість винесення на повторне голосування на цій же сесії питання про її звільнення з посади судді з огляду на приписи частини 3 статті 40 Регламенту ВРУ, оскільки процедурні питання звільнення суддів в Регламенті ВРУ врегульовано окремою спеціальною статтею - 216-1 («Порядок розгляду питань про звільнення суддів»), яка була чинною на час виникнення спірних відносин й в частині 9 передбачала, що у разі неодержання необхідної для прийняття рішення кількості голосів народних депутатів за звільнення з посади судді, обраного безстроково, з підстав, передбачених пунктами 4, 5, 6 частини 5 статті 126 Конституції України, проводиться повторне голосування.

Такої ж думки притримується і Велика Палата Верховного Суду, про що зазначено в її постанові, зокрема, від 13 листопада 2018 року у справі №800/532/16 (провадження №11-712заі18), а також рішеннях Верховного Суду від 18 лютого 2019 року у справі №800/358/17 (адміністративне провадження №П/9901/111/18), від 15 березня 2019 року у справі №800/134/17 (адміністративне провадження №П/9901/281/18).

Щодо позовної вимоги про поновлення позивача на посаді судді, то остання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Конституцією України, Законом України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (який набрав чинності 30 вересня 2016 року) та Законом України від 21 грудня 2016 року №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (який набрав чинності 05 січня 2017 року; далі - Закон №1798-VIII) визначено статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП.

Так, згідно зі статтею 1 Закону №1798-VIII Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 131 Конституції України та статті 3 Закону №1798-VIII внесення подання про призначення судді на посаду та ухвалення рішення про звільнення судді з посади належить виключно до повноважень ВРП.

Отже, починаючи з 30 вересня 2016 року, питання призначення на посаду та/або звільнення суддів з посад не відноситься до повноважень ВРУ (відповідача у даній справі).

Водночас слід відмітити й ту обставину, що, як вже зазначалось в цьому рішенні, постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №800/156/16 (провадження №11-627сапс18) залишено без змін рішення Верховного Суду від 24 квітня 2018 року, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ВРЮ (правонаступник - ВРП) про визнання незаконним та скасування рішення від 04 лютого 2016 року №251/о/15-16 "Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення судді Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 з посади судді за порушення присяги" відмовлено.

З огляду на викладене, Верховний Суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у даній справі.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246, 255, 257, 262, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Вища рада правосуддя про визнання протиправними дій, визнання незаконною та скасування постанови, поновлення на посаді судді задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Верховної Ради України щодо розгляду на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради України восьмого скликання 29 вересня 2016 року питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова без її належного повідомлення.

Визнати протиправною та скасувати постанову Верховної Ради України №1625-VIII від 29 вересня 2016 року "Про звільнення судді", якою ОСОБА_1 звільнено з посади судді Червонозаводського районного суду м.Харкова у зв`язку з порушенням присяги судді.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 );

- Верховна Рада України (01008, м.Київ, вул.Грушевського, 5).

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник,

І.А. Васильєва,

Р.Ф. Ханова,

В.В. Хохуляк,

В.П. Юрченко,

Судді Верховного Суду