Справа № 200/10291/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 р. Справа№200/10291/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі Дідевич І.О.

за участю:

представника відповідача Яковлева А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 18.04.2019 року № про сплату грошового зобов`язання у вигляді штрафу в сумі 23 506 грн. 82 коп., № про сплату грошового зобов`язання у вигляді штрафу в сумі 2 335 грн., 17 коп., № про сплату грошового зобов`язання у вигляді штрафу в сумі 16 470 грн. 13 коп., № про сплату грошового зобов`язання у вигляді штрафу в сумі 30057 грн. 30 коп., мотивуючи тим, що дії податкового органу з приводу прийняття спірного податкового повідомлення - рішення суперечать нормам чинного законодавства, посилаючись на норми Податкового кодексу України, Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України», Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» , розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція», з огляду на що вважає винесення спірних податкових повідомлень - рішень протиправними, які підлягають скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 25 вересня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року прийнято рішення про розгляд справи у загальному провадження та призначено підготовче засідання на 10.10.2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року відкладено підготовче засідання на 23.10.2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року замінено відповідача Головне управління Держаної фіскальної служби у Донецькій області на Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області та закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 21.11.2019 року.

11 вересня 2018 року відповідачем через відділ діловодства та архівної роботи суду поданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначив, що податковим органом були виявлені факти порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з орендної плати за землю з юридичних осіб, визначених пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, а саме самостійно визначене позивачем грошове зобов`язання з орендної пати за землю з юридичних осіб за 2017 рік податкової декларації з орендної плати за землю № від 17 лютого 2017 року, на загальну суму 361847,10 грн. В зв`язку з чим, вважає спірне податкове повідомлення-рішення прийнято на законних підставах, просив відмовити у позові у повному обсязі.

21 листопада 2019 року позивач через відділ документообігу та архівної роботи суду надав клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та його представника.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Просив відмовити у позові у повному обсязі.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, відповідальністю «Проектно-Будівельне підприємство «Азовінтекс» за даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб знаходиться за місцезнаходженням: проспект Леніна, буд. 86-А, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, , пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації 04 червня 1996 року № 1 000442.

Відповідач, Головне управління ДПС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, згідно статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

26 березня 20988 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області здійснена камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб ТОВ «ПБП «Азовінтекс» на підставі якої складений акт № 227/05-99-46-05/05-584/24155428.

Під час перевірки податковим органом встановлені порушення ТОВ «ПБП «Азовінтекс» терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, визначеного п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.

На підставі висновків перевірки Головного управління ДФС у Донецькій області прийняте податкове повідомлення рішення від 18.04.2019 року:

- № про сплату грошового зобов`язання у вигляді штрафу в сумі 23 506 грн. 82 коп.;

- № про сплату грошового зобов`язання у вигляді штрафу в сумі 2 335 грн., 17 коп.;

- № про сплату грошового зобов`язання у вигляді штрафу в сумі 16 470 грн. 13 коп.;

- № про сплату грошового зобов`язання у вигляді штрафу в сумі 30057 грн. 30 коп.

З розрахунку штрафних санкцій до акту камеральної перевірки вбачається, що за декларацією від 17 лютого 2017 року та уточнюючий податковий розрахунок № від 20 липня 2017 року, сума узгодженого податкового зобов`язання на загальну суму 361847,10 грн. була погашена у 2018 році.

Позивач скористався правом оскарження спірного податкового повідомлення-рішення, подавши скаргу від 17 травня 2019 року № 522/171 до Державної фіскальної служби України.

За результатами розгляду скарги рішенням ДФС України від 12 липня 2019 року № 32380/6/99-99-11-06-01-25, спірні податкові повідомлення - рішення залишено без змін.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України)платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Як визначено пунктом 288.1 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 ПК України , податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

За несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань ПК України передбачена відповідальність для платника податків у вигляді нарахування штрафу (стаття 126) та пені (стаття 129).

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

15 жовтня 2014 року набув чинності Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VІІ від 02 вересня 2014 року (далі Закон № 1669-VII, яким визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 6 Закону № 1669-VII (в редакції, чинній до 8 червня 2016 року) під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

За змістом статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" та "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" були затверджені Переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких внесено м. Маріуполь Донецька область.

08 червня 2016 року набув чинності Законом України від 17 травня 2016 року №1365-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування», яким стаття 6 Закону №1669-VII була викладена в наступній редакції: «Звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону».

Згідно частини 4 статті 4 Закону №1669-VII, в редакції Закону України №1365-VIII, перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Відтак, нова редакція статті шостої Закону № 1669-VII, чинна з 08 червня 2016 року, передбачає звільнення від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності не для будь-якого суб`єкта господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, а лише на земельні ділянки, розташовані в населених пунктах: на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які розташовані на лінії зіткнення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. N 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. N 1276-р) затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Судом встановлено, що спірні земельні ділянки знаходиться у м. Маріуполі Донецької області, які до жодного із Переліків не входить, що виключає можливість застосування статті шостої Закону № 1669-VII до спірних правовідносин, оскільки склад податкового правопорушення полягає у несвоєчасній сплаті орендної плати за землю за період з жовтня 2017 по грудень 2017 року.

Тобто, штрафні санкції застосовані за несвоєчасну сплату самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання за період, коли позивач не був звільнений від сплати за користування земельними ділянками. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно було прийняті спірні податкові-повідомлення рішення за період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року.

Згідно частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що нормами чинного законодавства передбачений обов`язок позивача сплачувати грошове зобов`язання з орендної плати за землю, визначений Податковим кодексом України. Під час розгляду справи встановлена правомірність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм законодавства, а тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 18 квітня 2019 року № , № , № , № не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.04.2019 року № , № , № , № відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 листопада 2019 року.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2019 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Стойка