Справа № 320/4781/19
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року № 320/4781/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕКСПЕРТ» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.05.2019 року № ,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення форми «В4» від 16.05.2019 № про зменшення суми від`ємного значення ПДВ за вересень 2018 року в сумі 573 229грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в акті перевірки, не відповідають дійсним обставинам справи, а відповідно прийняте за результатами перевірки оскаржуване податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 закрито підготовче провадження та прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що у період з 27.03.2019 по 02.04. 2019 відповідно до наказу від 22.03.2019 № 635, на підставі направлення від 27.03.2019 № 791 на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі ПК України) Головним управлінням ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні фінансово господарських операцій з ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» (код 41948485) за період з 01.09.2018 по 30.09.2018, за результатами якої складено акт від 09 квітня 2019р. за № 272/10-36-14-11/32010004 (далі - акт перевірки).

Як слідує з розділу ІV «Висновок» отриманого позивачем акту перевірки, ГУ ДФС у Київській області встановлені порушення ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» вимог п.198.1, п.198.3 ст.198, ПК України, що на думку відповідача призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2018 на суму 573 229грн. (ряд.21 декларації).

На підставі акту перевірки від 09 квітня 2019р. за № 272/10-36-14-11/32010004 відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення форми «В4» від 16.05.2019 № про зменшення суми від`ємного значення ПДВ за податковою декларацією за вересень 2018 у сумі 573 229, 00 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки та податковим повідомленням-рішеннями, позивач звернувся до ДФС України зі скаргою від 06.06.2019 .

Рішенням ДФС України від 01.08.2019року №36836/6/99-99-11-04-01-25 про результати розгляду скарги, скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення рішення, винесене відповідачем від 16.05.2019 № , без змін.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним податковим повідомленням рішенням, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Як слідує з матеріалів справи, підставами для зменшення суми від`ємного значення ПДВ за податковою декларацією за вересень 2018 року в сумі 573 229, 00 грн слугував висновок відповідача про не підтвердження реальності здійснених господарських операцій при придбанні позивачем товарно-матеріальних цінностей (фунгіциду, засобу для захисту рослин «Карамба Турбо» 5л) у ТОВ «Український колос» (І ланцюг постачання).

В акті перевірки зазначено, що при дослідженні ланцюга постачання згідно проведеного аналізу зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, що включені ТОВ «Український колос» до податкового кредиту у січні вересні 2018, встановлено нереальність здійснення господарських операцій ТОВ «Український колос» по взаємовідносинам з ТОВ «КОМПАНІЯ «ТОРГ-ЕЛЬ-ПРОМ» (код 38439419), ТОВ «ВІТАРА СТАР» (код 41189506), ТОВ «АЛАН ХАУС» (код 41491678) та ТОВ «КАУСА» (код 42124193) контрагенти ІІ ланцюга постачання в частині придбання фунгіциду, засобу для захисту рослин «Карамба Турбо» 5л, який був реалізований на адресу ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» у вересні 2018.

З наведених підстав податковий орган дійшов висновку, що:

- ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС», не мав обґрунтованої технічної можливості доставити (транспортувати) в адресу ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» визначену у документах кількість придбаних товарно матеріальних цінностей;

- згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних відповідач не змозі встановити придбання товарно матеріальних цінностей контрагентами ІІ (другого) ланцюга (безпосередніх постачальників ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС») - ТОВ «КОМПАНІЯ «ТОРГ-ЕЛЬ-ПРОМ», ТОВ «ВІТАРА СТАР», ТОВ «АЛАН ХАУС», ТОВ «КАУСА» та ТОВ «СЕЛМА ЛАЙН»;

- згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних відповідач не змозі встановити придбання товарно матеріальних цінностей контрагентами ІІІ (третього) ланцюга (безпосередніх постачальників ТОВ «КАУСА») ТОВ «РЕЗАР ГРУП», ТОВ «АРГА СІСТЕМ», ТОВ «БАГГЕР-МК», ТОВ «ОВЛЕНД», ТОВ «ВІРДІС», ТОВ «ТД ДЮНА-777»;

- наявність в Єдиному реєстрі судових рішень процесуальних ухвал слідчих суддів, згідно мотивувальних частин яких наявні факти реєстрації кримінальних проваджень по контрагентам ІІІ (третього) ланцюга постачання ТОВ «АРГА СІСТЕМ» (за ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України); ТОВ «РЕЗАР ГРУП» (за ч.1,2 ст.205); ТОВ «БАГГЕР-МК» (за ч.1 ст.205, ч.3 ст.212); ТОВ «ТД ДЮНА-777» (за ч.1,2 ст.205); ТОВ «СЕЛМА ЛАЙН» (за ч.1 ст.205, ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України).

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС», судом встановлено наступне.

З матеріалів справи слідує, що між ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» (далі Покупець) та ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» (далі Постачальник) 07.08.2018 укладено договір поставки № 070801, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити на адресу позивача товар, асортимент, кількість, ціна і вартість якого зазначається в специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору (п.1.1 договору).

Відповідно до специфікації від 10.09.2018 № 3 до договору поставки від 07.08.2018 № 070801, ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» зобов`язується поставити до 18.09.2018 на адресу ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» фунгіцид (засіб для захисту рослин) «Карамба Турбо» (BASF), 5л у кількості 3500л за ціною без ПДВ за одиницю 735,55 грн, вартістю без ПДВ - 2 574 425,00 грн, сума ПДВ 514 885,00грн.

Оплата за товар здійснюється до 18.09.2018 шляхом перерахування позивачем грошових коштів на рахунок постачальника 100% загальною вартості товару. Документом, що підтверджує факти отримання товару ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» є видаткова накладна, у якій вказується найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару.

Відповідно до специфікації від 25.09.2018 № 4 до договору поставки від 07.08.2018 № 070801, ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» зобов`язується поставити до 25.09.2018 на адресу ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» фунгіцид (засіб для захисту рослин) «Карамба Турбо» (BASF), 5л у кількості 400л за ціною без ПДВ за одиницю 729,30 грн, вартістю без ПДВ 291 720,00 грн, сума ПДВ 58 344,00 грн.

Оплата за товар здійснюється до 25.09.2018 шляхом перерахування позивачем грошових коштів на рахунок постачальника 100% загальною вартості товару. Документом, що підтверджує факти отримання товару ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» є видаткова накладна, у якій вказується найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару.

На виконання умов специфікацій від 10.09.2018 № 3 та від 25.09.2018 № 4 до договору поставки від 07.08.2018 № 070801, ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» поставлено на адресу ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» товарно матеріальні цінності фунгіцид (засіб для захисту рослин) «Карамба Турбо» (BASF) у кількості 3900л у сумі з ПДВ 3 439 374,00 грн, сума без ПДВ 2 866 145,00 грн, ПДВ 573 229,01 грн відповідно до видаткових накладних:

- від 14 вересня 2018 № 33 у кількості 3500л у сумі з ПДВ 3 089 310,00 грн, сума без ПДВ 2 574 425,00 грн, ПДВ 514 885,00 грн;

- від 25 вересня 2018 № 39 у кількості 400л у сумі з ПДВ 350 064,00 грн, сума без ПДВ 291 720,00 грн, ПДВ 58 344,00 грн.

ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» виписано податкові накладні, які містять всі необхідні обов`язкові реквізити, на суму з ПДВ 3 439 374,00 грн, сума без ПДВ 2 866 145,00 грн, ПДВ 573 229,01 грн.

Податкові накладні своєчасно зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується отриманими на запити від 21.08.2019 № 45538, № 45535, № 45534.

Суми ПДВ, нараховані позивачем під час придбання товарно матеріальних цінностей у ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» за податковими накладними у розмірі 573 229,00 грн., відображені у складі податкового кредиту (ряд.10.1) декларації та у Додатку 5 до декларації з ПДВ за вересень 2018 від 18 жовтня 2018 реєстраційний номер .

Станом на 30 вересня 2018 заборгованість позивача перед ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» за поставлені товарно матеріальні цінності відсутня.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено у Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Частиною 1 статті 9 Закону № 996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону № 996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Окрім цього, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерством фінансів України від 24.05.1995 №88.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до пункту 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватися із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Необґрунтована ж податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентами, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи.

Тобто, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток (витрат) та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Матеріалами справи підтверджується, що податковий кредит та суми податку на додану вартість за результатами здійснених господарських операцій з ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» був сформований позивачем на підставі належних документів, оформлених згідно з вимогами чинного законодавства, обсяг яких є достатнім для висновку про те, що рух товарів, робіт і послуг дійсно мав місце.

Як слідує з акту перевірки та відповідачем не заперечувалось, що первинні бухгалтерські документи, якими позивач та його контрагент супроводжували виконання спірних фінансово-господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, дозволяють беззаперечно встановити зміст та обсяги господарських операцій та ідентифікувати осіб, які були їх учасниками та відповідальні за їх здійснення.

Контролюючий орган не ставив під сумнів правильність здійснення позивачем математичного розрахунку податкового кредиту за вказаними первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Крім того, судом встановлено, що на час укладання та виконання зазначених правочинів ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» був зареєстрований як юридична особа та був платниками податку на додану вартість.

При цьому, в акті перевірки немає жодних посилань на те, що свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво платника податку на додану вартість вказаних контрагента позивача - ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» було скасоване чи визнано недійсним за рішенням суду на момент укладання чи виконання договорів.

У акті перевірки відсутні посилання на випадки ухиляння ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» від сплати податків та зборів, визначення йому сум податкових зобов`язань, винесення вироків посадовим особам підприємства за фактом ухиляння від сплати податків в результаті конкретних господарських операцій або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення сторонами угод з метою неправомірного отримання податкових вигод.

Також відповідачем не заперечувався факт декларування та сплати як позивачем, так і його контрагентом, сум податку на додану вартість за наслідками спірних фінансово-господарських операцій.

Щодо оформлених товарно - транспортних накладних контрагентом позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС», суд зазначає таке.

Як слідує з матеріалів справи, товар на адресу позивача поставляється на умовах DDH склад покупця (вул. Довженка, буд.15/1, м. Кагарлик, Київська область) згідно із Правилами Інкотермс 2010, на підставі письмової заявки позивача із зазначенням адреси складу поставки товару, направленої на адресу ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС». Доставка товару здійснюється власним транспортом постачальника.

Доставка (транспортування) придбаних позивачем у ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» товарно матеріальних цінностей до складських приміщень у м. Кагарлик Київської області підтверджується товарно транспортними накладними від 14 вересня 2018 № 33-1, № 33-2, № 33-3 та № 33-4, від 25 вересня 2018 № 39.

Крім того, податковий орган посилався на відсутність інформації в товаро-транспортних накладних (ТТН) розділ «Вантажно розвантажувальні операції» як для підтвердження транспортування товару.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що перевізником, який здійснив транспортування товару до Покупця (позивача) у даному випадку був сам Продавець (контрагент ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС») за власний рахунок.

Суд зазначає, що ТТН не відносяться до обов`язкових документів податкової звітності, передбаченої Податковим законодавством. Самі ТТН є документами, що регламентують тільки взаємини перевізника й замовника, як учасників транспортного процесу. Відсутність чи/або неоформлені в повному обсязі ТТН на перевезення товарів сама по собі не свідчить про безтоварність операцій з їх поставки та не може ставити під сумнів здійснення господарської операції, якщо наявні інші документи, які підтверджують фактичне виконання договірних відносин.

Отже, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Позивач на підтвердження реального характеру господарських операцій з контрагентом надав суду первинні документи бухгалтерського обліку та податкової звітності.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не надано доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Дану позицію викладено у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 року у справі № 802/1921/16-а, від 12.09.2019 року у справі № 804/7086/14.

Крім того, судом досліджено використання позивачем придбаного товару в господарській діяльності, шляхом подальшої реалізації товару.

Між позивачем (постачальник) та ПП «АДЛЕР» (покупець) укладено договір поставки від 24.11.2017 № АЕ-53-2411/18, відповідно до якого постачальником передано у власність покупцю товар Карамба Турбо в.р.к. 180л. у сумі 164 160,00 грн у т.ч. ПДВ 27 360, 00 грн.

На виконання умов договору позивачем здійснена реалізація товару згідно видаткової накладної від 21.09.2018 № 2640 у сумі 164 160,00грн. в т.ч. ПДВ 27 360грн.

Отримання товару підтверджується дорученням представника покупця від 21.09.2018 № 1021.

Транспортування товару на адресу покупця здійснювалося силами позивача згідно товарно транспортної накладної від 21.09.2018 № Р2640.

Оплата за поставлений товар здійснена шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача відповідно до банківської виписки від 21.09.2018 № 12673 у розмірі 164160,00 грн у т.ч. ПДВ 27 360,00грн.

Між позивачем (постачальник) та СТОВ «Виробнича фірма «Гуменецьке» (покупець) укладено договір поставки від 15.02.2018 № АЕ-209-1502/18, відповідно до якого постачальником реалізовано товар Карамба Турбо в.р.к. 110л. у сумі 104 632,44 грн.

На виконання умов договору позивачем здійснена реалізація товару згідно видаткової накладної від 16.10.2018 № 2754 у сумі 104 632,44грн у т.ч. ПДВ 17 438,74 грн.

Отримання товару підтверджується дорученням представника покупця від 16.10.2018 № 90.

Транспортування товару на адресу покупця здійснювалося позивачем згідно товарно транспортної накладної від 16.10.2018 № Р2754.

Оплата за поставлений товар здійснена шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача, відповідно до банківської виписки від 19.10.2018 № 931 у розмірі 104 632,44 грн у т.ч. ПДВ 17 438,74 грн.

Відповідно до договору поставки від 15.02.2018 № АЕ-207-1502/18, укладеного між позивачем та ТОВ «Торгівельна компанія «Успіх», позивачем реалізовано товар Карамба Турбо в.р.к. 100л. у сумі 101 986,80 грн у т.ч. ПДВ 16 997,80 грн.

На виконання умов договору позивачем здійснена реалізація товару згідно видаткової накладної від 14.09.2018 № 2547 у сумі 101 986,80 грн у т.ч. ПДВ 16 997,80 грн.

Отримання товару підтверджується дорученням представника покупця від 14.09.2018 № ТКУ232.

Транспортування товару на адресу покупця здійснювалося силами позивача згідно товарно транспортної накладної від 14.09.2018 № Р2547.

Оплата за поставлений товар здійснена шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача, відповідно до банківської виписки від 19.09.2018 № 2043 у розмірі 101 986,80 грн у т.ч. ПДВ 16 997,80 грн.

Між позивачем та ПП «Західний Буг» укладено договір поставки від 04.04.2018 № АЕ-355-0404/18, відповідно до якого позивачем продано товар ОСОБА_1 Турбо в.р.к. 365л. у сумі 380 166,48 грн у т.ч. ПДВ 63 361,08 грн та 500л у сумі 517098,00 грн у т.ч. ПДВ 86183,00грн.

На виконання умов договору позивачем здійснена реалізація товару згідно видаткових накладних, а саме:

від 14.09.2018 № 2534 у сумі 380 166,48 грн у т.ч. ПДВ 63361,08 грн;

від 14.09.2018 № 2546 у сумі 517098,00 грн у т.ч. ПДВ 86183,00 грн.

Отримання товару підтверджується дорученням представника покупця від 14.09.2018 № 1082.

Транспортування товару на адресу покупця здійснювалося силами позивача, згідно товарно транспортної накладної від 14.09.2018 № Р2534.

Оплата за поставлений товар здійснена шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача відповідно до банківської виписки від 13.09.2018 року № 63934 в розмірі 380 166,48грн. в т.ч. ПДВ 63361,08грн. та від 13.09.2018 року № 63935 у розмірі 517098,00грн. в т.ч. ПДВ 86183,00грн.

Відповідно до договору поставки від 03.01.2018 № АЕ-125-0301/18, укладеного між позивачем та ТОВ «Хавест-агро», реалізовано товар Карамба Турбо в.р.к. 30л. у сумі 43638,91 грн у т.ч. ПДВ 7273,15 грн.

На виконання умов договору позивачем здійснена реалізація товару згідно видаткової накладної від 10.10.2018 № 2741 у сумі 43638,91 грн у т.ч. ПДВ 7273,15 грн.

Отримання товару підтверджується дорученням представника покупця від 10.10.2018 № 266.

Транспортування товару на адресу покупця здійснювалося силами позивача згідно товарно транспортної накладної від 10.10.2018 № Р2741.

Оплата за поставлений товар здійснена шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача відповідно до банківської виписки від 11.10.2018 № 6611 у розмірі 43638,91грн у т.ч. ПДВ 7273,15 грн.

Між позивачем та ПСП «Переселенське-К» укладено договір поставки від 10.11.2017 № АЕ-32-1011/18, відповідно до якого позивачем реалізовано товар Карамба Турбо в.р.к. 535л. у сумі 507237,78 грн у т.ч. ПДВ 84539,63 грн.

На виконання умов договору позивачем здійснена реалізація товару згідно видаткової накладної від 17.09.2018 № 2569.

Транспортування товару на адресу покупця здійснювалося силами позивача згідно товарно транспортної накладної від 17.09.2018 № Р2569.

Оплата за поставлений товар здійснена шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача відповідно до банківської виписки від 15.11.2018 № 3753 та № 3754.

Відповідно до договору поставки від 19.02.2018 № 19/18, укладеного між позивачем та ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика, позивачем реалізовано товар Карамба Турбо в.р.к. 1000л. у сумі 1047096,00 грн у т.ч. ПДВ 174516,00 грн та 1000 л у сумі 1047096,00 грн у т.ч. ПДВ 174516,00 грн.

На виконання умов договору позивачем здійснена реалізація товару згідно видаткових накладних від 14.09.2018 року № 2523 та № 2545.

Отримання товару підтверджується дорученням представника покупця від 12.09.2018 № 469 та від 11.09.2018 № 462.

Транспортування товару на адресу покупця здійснювалося силами позивача згідно товарно транспортної накладної від 14.09.2018 № Р2523.

Оплата за поставлений товар здійснена шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача відповідно до банківської виписки від 11.09.2018 № 39354 та від 18.09.2018 № 39726.

ТОВ «Аграрна компанія «Форвард» відповідно до договору поставки від 25.09.2018 № АЕ-797-2509/18 реалізовано товар Карамба Турбо в.р.к. 400 л у сумі 391 012,80 грн у т.ч. ПДВ 63 168,80 грн.

На виконання умов договору позивачем здійснена реалізація товару згідно видаткової накладної від 02.10.2018 № 2701.

Транспортування товару на адресу покупця здійснювалося силами позивача згідно товарно транспортної накладної від 02.10.2018 № Р2701.

Оплата за поставлений товар здійснена шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача відповідно до банківської виписки від 27.09.2018 № 471.

Крім того, суд зазначає, що, звертаючи увагу в акті перевірки на обмежену кількість трудових ресурсів ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС», контролюючим органом було залишено поза увагою, що залучення фізичних осіб до виконання відповідних робіт контрагентом може здійснюватися за договорами цивільно-правового характеру.

У свою чергу, основні та транспортні засоби, якщо того вимагає конкретний вид робіт, можуть перебувати у контрагентів на праві оренди або лізингу.

Доводи відповідача щодо браку персоналу та засобів, необхідних для виконання розглядуваних фінансово-господарських операцій, ґрунтуються переважно на дослідженні показників податкової звітності контрагента, хоча достовірність показників податкової звітності є предметом виключно документальних перевірок, у ході якої податковий орган зобов`язаний дослідити первинні документи.

Таким чином, наведені в акті перевірки аргументи про недостатність у ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» персоналу та основних засобів для виконання взятих на себе зобов`язань за договором з позивачем є припущеннями, що не можуть бути покладені в основу висновку про нереальність розглядуваних фінансово-господарських операцій.

Крім того, суд звертає увагу на те, що належних та допустимих доказів щодо відсутності у ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС» матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

Щодо наявності кримінального провадження як підстави для визнання господарських операцій нереальними, суд зазначає наступне.

Нереальність господарських операцій позивача по ланцюгу постачання його контрагента ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ КОЛОС», реєстрації кримінальних проваджень по контрагентах ІІІ (третього) ланцюга постачання ТОВ «АРГА СІСТЕМ» (за ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України); ТОВ «РЕЗАР ГРУП» (за ч.1,2 ст.205 Кримінального кодексу України ); ТОВ «БАГГЕР-МК» (за ч.1 ст.205, ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України ); ТОВ «ТД ДЮНА-777» (за ч.1,2 ст.205 Кримінального кодексу України); ТОВ «СЕЛМА ЛАЙН» (за ч.1 ст.205, ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України) не може слугувати доказом, оскільки відповідно до усталеної практики Верховного Суду наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами апеляційної та касаційної інстанцій) не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява №803/02), «Булвес АД проти Болгарії» (2009 рік, заява №3991/03) і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, зазначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування. При цьому, платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Таким чином, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом, якщо платник ПДВ не знав і не міг знати про зловживання інших учасників ланцюга постачання.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та невизнання понесених витрат. При цьому, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 8598,44 грн (платіжне доручення від 27.08.2019 № )

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у сумі 8598,44 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143,194, 205, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 16.05.2019 №.

Стягнути на користь ТОВ «АГРО ЕКСПЕРТ» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області судовий збір у сумі 8598 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) грн 44 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.