Справа № 1.380.2019.005253
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.005253
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10), із вимогами:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2018 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що припинення відповідачем виплати пенсії, в зв`язку з відкликанням уточнюючої довідки є незаконним.

Позивач зазначає, що сумніви Пенсійного органу щодо достовірності документів, поданих особою, яка претендує на пенсію, мають бути розумними і обґрунтованими. Відповідач при визначенні права на пенсію, зобов`язаний був взяти до уваги не лише листи підприємства, а й первинні архівні документи, які були досліджені при перевірці.

Відтак, позивач вважає, що відповідач, перевіряючи достовірність довідок про пільговий характер роботи, діяв формально, всупереч конституційному принципу верховенства права.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді від 15.10.2019 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. У зв`язку із виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 15.10.2019 року, ухвалою судді від 24.10.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.11.2019 року від відповідача засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про застосування строків позовної давності.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що із заявленими позовними вимогами не погоджується, позов вважає таким, що не підлягає задоволенню. Позиція відповідача зводиться до того, що оскільки Управління Держпродспоживслужби в Бродівському районі ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області листом від 10.01.2018 року за №10/1 відкликало уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу позивача, в якій було зазначено особливий характер виконуваних робіт, чим юридично відмовилося від факту наявності у ОСОБА_1 пільгового стажу, а це як наслідок призвело до відсутності подальших підстав для виплати пенсії на пільгових умовах.

13.11.2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 20.07.2017 року та отримувала пенсію за віком на пільгових умовах пенсій за списком №2, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією протоколу №970 від 20.11.2017 року Бродівського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) головного управління ПФУ у Львівській області.

Як слідує із матеріалів справи, підставою для призначення пенсії ОСОБА_1 був факт роботи у період з 04.06.1993 року по 18.04.2016 року на посаді лаборанта бактеріологічного відділу Бродівської районної державної лабораторії ветеринарної медицини, що стверджується записами 13, 14 трудової книжки позивача, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.10.2017 року №220, а також згідно наказу Бродівської районної державної лабораторії ветеринарної медицини від 15 листопада 2013 року №3 та висновку експертизи правильності застосування списку №2 та якості проведення атестації робочих місць за умовами праці від 30.05.2014 року №3504 Державної експертизи умов праці.

Управлінням Держпродспоживслужби в Бродівському районі отримано 16.01.2018 року за вх. №98/2 від Бродівського об`єднаного УПФУ у Львівській області заяву від 10.01.2018 року, якою Пенсійний фонд повідомлено про відкликання довідки за №220 від 09.10.2017 року, виданої ОСОБА_1 , у зв`язку із ліквідацією організації Бродівської районної державної лабораторії ветеринарної медицини.

Рішенням про припинення виплати пенсії за №1а від 01.02.2018 року ОСОБА_1 припинено виплату пенсії, у зв`язку з відкликанням пільгової довідки.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу правомірності припинення (зупинення) виплати пенсії позивачу, з підстав відкликання підприємством раніше наданої уточнюючої довідки про пільговий стаж роботи.

Не погодившись з діями відповідача щодо припинення виплати пенсії з 01.02.2018 року, позивач звернулася до суду з означеним позовом.

Так, згідно із записами №№13-14 в трудовій книжці позивача за № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 07.06.1993 року була переведена на посаду лаборанта бактеріологічного відділу Бродівської районної державної лабораторії ветеринарної медицини, а з 18.04.2016 року її було звільнено, у зв`язку з ліквідацією установи.

Згідно посадової інструкції лаборанта 1 категорії бактеріологічного відділу ОСОБА_1 , остання підготовляла робоче місце і доставлений матеріал для проведення досліджень, робила первинні посіви з досліджуваного матеріалу; готувала поживні середовища, робочі розчини, відповідала за їх якість та зберігання, систематично контролювала pH води, проводила стерилізацію приготовлених середовищ та знезараження відпрацьованого матеріалу, знищення піддослідних тварин; асистувала при зараженні лабораторних тварин.

Відповідно до довідки управління Держпродспоживслужби у Бродівському районі про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.08.2017 року №220, позивач працювала повний робочий день у Бродівській районній державній лабораторії ветеринарної медицини на посаді лаборанта бактеріологічного відділу у період з 07.06.1993 року по 18.04.2016 року та працювала з мікроорганізмами 1-2 груп небезпеки.

При цьому, суд відзначає, що вказана довідка в повній мірі відповідає вимогам, встановленим п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 року №637.

Із наявного у матеріалах справи висновку №3504 експертизи правильності застосування списку №2 та якості проведення атестації робочих місць за умовами праці в Бродівській районній державній лабораторії ветеринарної медицини, копії наказу Бродівської районної державної лабораторії ветеринарної медицини від 17.12.2013 року №7 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці» вбачається обгрунтоване підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення лаборанта ветеринарної медицини (бактеріолога).

Отже, згідно протоколу №970 від 20.11.2017 року ОСОБА_1 з 20.07.2017 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком №2 в розмірі 1790,23 гри. При цьому, органом Пенсійного фонду зазначено, що загальний стаж позивача становить 39 років 9 місяців та 9 днів, а спеціальний за списком №2 - 17 років 3 місяці та 23 дні.

Таким чином, матеріалами справи стверджується, що станом на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач мала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за віком призначаються довічно, незалежно від стану здоров`я.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (надалі по тексту - Закон №1058).

Частиною 3 статті 4 Закону №1058 передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно ст.5 Закону №1058, дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким, зокрема, визначено підстави припинення пенсійних виплат, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Інші нормативно-правові акти, у сфері правовідносин врегульованих Законом №1058, можуть застосовуватися за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Матеріалами справи підтверджено й сторонами у позові та відзиві не заперечується, що приймаючи рішення про призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії, Пенсійним фондом перевірені всі надані позивачем довідки на підтвердження пільгового стажу та прийнято рішення про призначення пенсії, як особі, що має загальний стаж 39 років 9 місяці і 9 днів, в тому числі спеціальний стаж за списком №2- 17 років 3 місяці 23 дні.

Судом встановлено, що видана ОСОБА_1 довідка №220 від 09.10.2017 року встановленим вимогам відповідає, вказана у довідці і трудовій книжці посада, на якій працювала позивач включена до списків №2, в редакціях, що діяли на час роботи. Зазначена в уточнюючій довідці інформація про стаж роботи позивача співпадає із записами в її трудовій книжці, яка є основним документом про трудову діяльність працівника.

У відповідності до ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках передбачених законом.

Суд наголошує, що законодавством не передбачено відкликання виданих довідок про уточнення особливого характеру роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, як і не передбачено такої підстави припинення пенсії - відкликання чи анулювання довідок про уточнення особливого характеру роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії.

Водночас, суд констатує, що відповідачем не доведено недостовірність даних щодо умов та характеру праці позивача, на підставі яких останній була призначена пільгова пенсія у 2017 році, тобто судом не встановлено, що пенсія позивачу у 2017 році була призначена на підставі недостовірних документів.

На переконання суду, відповідач мав право та був зобов`язаний перевірити наявність у позивача підстав для призначення пільгової пенсії за списком №2 ще під час призначення їй пенсії, а також при відкликанні Управлінням Держпродспоживслужби в Бродівському районі раніше виданої довідки про пільговий стаж ОСОБА_1 .

Таким чином, виходячи з положень норми статті 49 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», лише сам факт відкликання уточнюючої довідки про пільговий характер роботи не давало підстав органам Пенсійного фонду приймати рішення про припинення виплати пенсії.

У випадку виникнення сумніву щодо достовірності відомостей про умови роботи особи, яка претендує на отримання пенсії, чи правильності нарахування пенсії, згідно з частиною першою статті 101 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», підпункту 5 пункту 6 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/201, органам, що призначають пенсії, надавалось право проводити планові, а у випадках, передбачених законом, позапланові перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб-підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів, пов`язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою єдиного внеску, страхових внесків, призначенням пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, та отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема, письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок.

Як встановлено судом, що відповідає фактичним обставинам справи, Управлінням жодних перевірок по відомостях, вказаних в уточнюючій довідці, на підставі якої призначено пенсію позивачу не проводилося.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази з приводу того, що відповідач після припинення виплати пенсії позивачу докладав зусилля до встановлення достовірності даних, що містяться у спірній довідці. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем не надано жодних доказів щодо намагань відповідача встановити дійсне місцезнаходження первинних документів (наявність їх у певних підприємств, архівних установ).

Окрім того, неможливо залишити поза увагою те, що в рішенні про підтвердження періодів роботи від 16.11.2018 року №10231сл/03.30-07 відповідач вказав, що перевіреними зустрічною перевіркою документами не підтверджується робота позивача з мікроорганізмами 1-2 груп небезпеки.

Суд критично оцінює дане твердження відповідача та вважає його безпідставним, оскільки вказане спростовується матеріалами, долученими до позовної заяви, а саме листом-відповіддю Львівської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 19.07.2019 року № 448/2462 на адвокатський запит.

Згідно Правил передзабійного ветеринарного огляду тварин і ветеринарно-санітарної експертизи м`яса та м`ясних продуктів, затверджених Державним департаментом ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України від 07.06.2002 року №28 та зареєстрованого в Мін`юсті 21.06.2002 року №524/6812 (в редакції від 09.08.2013 року), хвороби списку Б (II група патогенності)- зарази хвороби, що мають соціально-економічне значення і/або являють собою загрозу для здоров`я людей і тварин у межах країни, а також мають значення для міжнародної торгівлі тваринами і продукцією тваринного походження. Список Б визначається Міжнародним епізоотичним бюро.

Згідно вищезазначених Правил передзабійного ветеринарного огляду тварин ветеринарно-санітарної експертизи м`яса та м`ясних продуктів до інфекційних хворіб списку Б відноситься сказ (п.7.18). Також, згідно міжнародної класифікації заразних хвороб тварин до групи Б відноситься сальмонельози та пастерельоз.

Отже, позивач з 1994 року по 2015 рік працювала з мікроорганізмами II групи небезпеки, про що звітувалась до обласної державної лабораторії ветеринарної медицини, згідно Положення про районну державну лабораторію ветеринарної медицини, яке було затверджене наказом Державного департаменту ветеринарної медицини при Міністерстві аграрної політики України від 17.06.2003 року №47 та втратило чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольстві №120 від 13.03.2017 року.

З огляду на вказане, суд вважає, що в рішенні від 16.11.2018 року не спростовано того факту, що позивач працювала з II групою небезпеки, позаяк перераховані у вищезазначеному рішенні документи, які перевірені Комісією при головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області щодо підтвердження періодів роботи позивача, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах дійсно не містили жодної інформації про групу небезпеки мікроорганізмів, з якими працювала позивач.

Натомість, як з`ясовано судом, документи, які б підтвердили шкідливі умови праці позивача, такі як: бактеріологічні дослідження на сказ, кількість позитивних результатів таких досліджень за період з 1993 рік по 2016 рік; результати бактеріологічних досліджень контрольних проб за період з 1993 рік по 2016 рік; копії річних звітів за період з 1993 року по 2016 рік, що здавались Бродівською районною лабораторією ветеринарної медицини до Львівської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини (яка з 18.03.2019 року є Львівською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів) - досліджені не були.

В той час, судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи, право на призначення пільгової пенсії підтверджено: копією протоколу №970 від 20.11.2017 року; копією висновку №3504 експертизи правильності застосування списку №2 та якості проведення атестації робочих місць за умовами праці від 30.05.2014 року; копією наказу №7 від 17.12.2013 року «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці»; копією трудової книжки позивача, яка містить записи, що дають право на призначення пільгової пенсії; копією Положення про Бродівську районну державну лабораторію ветеринарної медицини, затвердженого начальником управління ветеринарної медицини у Бродівському районі тощо, а отже ОСОБА_1 має право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відкликання уточнюючої довідки не є законодавчо визначеною підставою для припинення виплати пенсії позивачу, позаяк органом Пенсійного фонду не встановлено факту недостовірності відомостей, що містяться у відкликаній уточнюючій довідці.

Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсійних виплат.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача й визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від №1а від 01.02.2019 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2018 року.

Щодо дотримання позивачем строків звернення до суду із даними позовними вимогами, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Оскільки відповідачем не доведено належним чином правомірність припинення виплати пенсії позивачу, судом встановлено, що припинення виплати пенсії позивачу є протиправною, а відтак, особа, яка не отримувала пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень органу, що призначає та виплачує пенсію не обмежується будь-якими строками щодо оскарження дій та рішень останнього у судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, із виходом за межі позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений при зверненні до суду позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн., згідно з квитанцією №66 від 24.10.2019 року, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.02.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від №1а від 01.02.2019 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сасевич О.М.