Справа № 160/9128/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2019 року Справа № 160/9128/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Дудко Ю.С.
представника позивача - Нащокіна С.О.
представника відповідача - Атрошенко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСТ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
19.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОСТ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просило:
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що в період з 20.12.2018 по 17.04.2019, на підставі направлень, посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було здійснено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСТ».
Представник позивача вважає прийняті повідомлення рішення протиправними, та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Ухвалою суду від 23.09.2019 було прийнято адміністративний позов до розгляду та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
03.10.2019 до суду від представника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні.
В обгрунтування своєї правової позиції представник відповідача зазначив, що перевіркою було встановлено, що протягом перевіряємого періоду ТОВ «КРОСТ» в бухгалтерському та податковому обліку відображено господарські взаємовідносини, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків з наступними контрагентами: ТОВ «Глобал Солюшон», де встановлено завищення витрат за 2016 рік у сумі 1 418 460,00 грн., завищення ПДВ у сумі 283 692,00 грн., віднесеного до складу податкового кредиту липня 2016 року та, відповідно, заниження податку на прибуток за ІІІ квартал 2016 року у сумі 255 323,00 грн., ПДВ - 283 692,00 грн.; ТОВ «Вавілонбуд», де встановлено завищення витрат за 2016 рік у сумі 605 460,00 грн., заниження ПДВ у загальній сумі 121 091,94 грн., у тому числі: за листопад 2016 року - 73 822,68 грн., грудень 2016 року - 47 269,26 грн., та, відповідно, заниження податку на прибуток за 2016 рік у сумі 108 983,00 грн., ПДВ - 121 092,00 грн.; ТОВ «Південь Пром Інвест», де встановлено завищення витрат за 2017 рік у сумі 16 200,00 грн., завищення ПДВ, віднесеного до складу податкового кредиту за грудень 2017 року у сумі 98 255,00 грн., та, відповідно, заниження податку на прибуток за 2017 рік у сумі 108 983,00 грн., ПДВ - 98 255,00 грн.
З урахуванням викладеного, перевіркою встановлено, що господарські операції ТОВ «КРОСТ» з ТОВ «Глобал Солюшон», ТОВ «Вавілонбуд», ТОВ «Південь Пром Інвест» відбувались штучно, з метою лише оформлення документообігу господарських операцій, а не їх фактичного проведення, і мінімізації сплати податків.
Також представник відповідача у своєму відзиві зазначив, що перевіркою встановлено заниження ТОВ «КРОСТ» податку на прибуток на суму 432 000,00 грн. за 2016 рік та заниження ПДВ за грудень 2016 року на суму 400 000,00 грн. Щодо не підтвердження податкового кредиту податковими накладними, то перевіркою встановлено, що за даними автоматизованої системи співставлення податкового кредиту покупця та податкових зобов`язань продавця на рівні ДФС України встановлено наявність розбіжностей між податковим кредитом ТОВ «КРОСТ» та податковими зобов`язаннями постачальників у загальній сумі 3 495,00 грн.
Таким чином, ТОВ «КРОСТ» занижено ПДВ на загальну суму 3 495,00 грн., у тому числі за вересень - 2017 року - 1 520,00 грн., квітень 2018 року - 1 975,00 грн.
15.10.2019 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСТ» надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що відповідно до відзиву на позовну заяву, представник відповідача зазначив щодо сумнівів у реальності взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Глобал Солюшон» оскільки контрагентом не надано первинні документи по взаємовідносинам, хоча в подальшому такі висновки спростовуються змістом самого відзиву, а посилання на дефектність первинних документів взагалі не відповідає дійсності, оскільки окремі неточності та помилки у первинних документах не можуть свідчити про їх недійсність. Окрім того, невідповідність задекларованого придбання та реалізації товарів та послуг контрагентом взагалі не може свідчити про порушення податкового законодавства з боку позивача. ТОВ «Вавілонбуд» та ТОВ «Південь Інвест» відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач обгрунтовує сумніви у реальності взаємовідносин з даними контрагентами лише невідповідністю задекларованого придбання та реалізації товарів та послуг. Однак, представник позивача наголосив, що платник податку несе самостійну відповідальність за недотримання норм чинного законодавства України. У відповідності до глави 11 Податкового кодексу України зазначені відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, у тому числі і контрагентів. Отже, покупець не може нести відповідальність як за несплату податків продавцями, так і за можливу недостовірність відомостей про них, включених до Єдиного державного реєстру, за умови необізнаності покупця щодо такої.
Відтак, зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. В свою чергу, чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.
05.11.2019 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОСТ» було надано клопотання про долучення доказів, а саме документів, які підтверджують здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами.
У судовому засіданні 14.11.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові та відповіді на відзив.
У судовому засіданні 14.11.2019 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Перевірка проводилась з 20.12.2018 по 17.04.2019.
1) п.44.1, п,44.2, п.44.3, п,44,5 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп. 14.1.1 пп. 14.1.257 п.14.1 ст 14, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), п.1 ст. 9, п.1 ст. 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16,07.99р. №996-ХІV (із змінами та доповненнями) та п.7 П(С)БО «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, в результаті чого ТОВ «КРОСТ» занижено податок на прибуток на загальну суму 312 433 грн., в т.ч.: за 2016 рік - заниження на 796 306 грн. (в тому числі за три квартали 2016 року - заниження на 255 323 грн.); за 2017 рік - завищення 382 645 грн. (в тому числі за 1 квартал 2017 року - заниження 15 974 грн., за півріччя 2017 року - завищення на 8 639 грн., за три квартали 2017 року - завищення на 56 401 грн.); за три квартали 2018 року - завищення 101 217 грн. (в тому числі за 1 квартал 2018 року - заниження на 239 грн., за півріччя 2018 року - завищення на 140 111 грн.);
2) п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого ТОВ «КРОСТ» при виправленні помилки за 1 квартал 2017 року (заниження податку на прибуток за 1 квартал 2017 року на 15 974 наступним виправленням помилки за півріччя 2017 року) ТОВ «КРОСТ» не нараховано, не відображено у відповідній податковій декларації та не сплачено штраф у розмірі 5% від суми заниження податку;
3) п. 44.1, п.44.3 ст. 44, пп.14,1.257 п.14.1 ст.14, п.193.1 ст.193, п.198.1, п п,198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями в частині заниження податку на додану вартість 906 534 грн., в т.ч.: липень 2016 року - 283 692 грн., листопад 2016 року - 73 823 грн., грудень 2016 року - 447 267 грн., вересень 2017 року- 1520 грн., жовтень 2017 року - 98 255 грн., квітень 2018 року - 1975 грн.;
4) пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.57.1. ст.57, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, пп. 176.2 «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями в частині несплати до бюджету у встановлений строк податку на фізичних осіб до або під час виплати орендної плати, нарахованої на користь орендодавця ОСОБА_1 по терміну сплати з 19.06.17 по 08.09.17 в розмірі 3257,67 грн.;
5) пп. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 275 5-VI із змінами та доповненнями та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 подало Податкові розрахунки про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1 ДФ) за IV квартал 2016, І квартал 2017 - IV квартал 2017, II квартал 2018 з недостовірними відомостями про доходи сплачені фізичним особам-підприємцям;
6) пп.168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями в частині несплати до бюджету військового збору у встановлений строк під час виплати доходу у вигляді орендної плати на користь орендодавця ОСОБА_2 в розмірі 271,46 грн. по терміну сплати з 19.06.17 по 08.09.17;
7) п. 11 розд. II Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (із змінами та доповненнями), п. 2.2., п.2.6 гл. 2 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» із змінами та доповненнями, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (із змінами та доповненнями) - неоприбуткування (несвоєчасне) готівки в касі підприємства у сумі 5 300,00 грн.
Позивач вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 ПК України, згідно якої право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з п. 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.1 1 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (пункт 201.8 ст. 201 ПК України),
Із системного аналізу положень Податкового кодексу України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних (у т.ч. платіжних) документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної (має усі обов`язкові реквізити), зареєстрованої в електронному реєстрі.
Таким чином, із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що податковий кредит є правом платника податку щодо зменшення податкових зобов`язань звітного періоду, яке виникає виключно за наявності податкових накладних. Закон забороняє включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни придбання товарів (робіт, послуг), якщо ці суми не підтверджені податковими накладними, та передбачає відповідальність платника податків за порушення цих вимог у вигляді фінансових санкцій.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
В свою чергу, відповідно до п.85,4. ст,85 ПК України, при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Такими документами, у розумінні пп.16,1.5 п.16.1 ст.16 ПК України є документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.
Більш того, нормами п. 85.7 ст, 87 ПК України встановлено, що отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику.
Таким чином, слід зазначити, що відповідно до норм п.85.2 ст,85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
У судовому засіданні представником позивача зазначено, що в ході проведення перевірки ТОВ «КРОСТ» надано папки з документами «Первинні документи за період» у кількості 49 папок, які не прошито та не містять опису, договори, а також додатково документи по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , та ін.
Суд звертає увагу, що інформація про надані для перевірки документи та пояснення наведені у розділі III акту перевірки та Додатку 3 до акту перевірки.
Таким чином, суд доходить висновку, що на кожен з отриманих запитів, ТОВ «КРОСТ» було надано відповіді та усі запитувані документи. Відтак, при проведенні перевірки посадовими особами ТОВ «КРОСТ» забезпечено ведення всіх первинних документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом даної перевірки та підтверджують факт реальності господарських операцій та які є підставою для формування податкового обліку та формування податкового кредиту по задекларованим фінансово-господарським операціям з контрагентами, що підтверджується відсутністю додаткових запитів від перевіряючих на адресу підприємства про надання додаткових документів.
Так, у відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що перевіркою нібито встановлено рух товару по ланцюгам з сумнівними постачальникам-контрагентам. Дослідити рух товару від виробника неможливо через відсутність податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН контрагентами.
Суд зауважує, що даний факт не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов`язань недійсними, у тому числі нікчемними правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом,
В свою чергу, законодавство України зобов`язує платників податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи.
Отже, платник податку несе самостійну відповідальність за недотримання норм чинного законодавства України. У відповідності до глави 11 Податкового кодексу України зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі і контрагентів.
Таким чином, покупець не може нести відповідальність як за несплату податків продавцями, так і за можливу недостовірність відомостей про них, включених до Єдиного державного реєстру, за умови необізнаності покупця щодо такої.
Відтак, зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.
Таким чином, висновок про неможливість встановлення реального (законного) виробників ТМЦ, що використовувались для виконання робіт, наданні послуг є необгрунтованим.
Щодо взаємозв`язків з контрагентом позивача ПП «МАШПРОМСНАБ», то суд не погоджується з висновками перевіряючих, викладених в акті перевірки, оскільки відповідно до пп. 14.1.11 п.14.1 ст,14. Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності. В даному випадку, самі перевіряючі підтверджують, що заборгованість виникла у квітні 2012 року, отже строк позовної давності сплив у квітні 2015 року, тому саме за період 2015 року податкова могла прийняти рішення щодо заниження податку на прибуток. Оскільки 2015 рік не входить до предмету даної перевірки, висновок про заниження податку на прибуток не відповідає дійсності.
Матеріалами справи підтверджено, що контролюючому органу було надано такі первинні документи:
- Договір підряду № 1707 від 01.07.2016, на виконання якого надано: довідка про вартість виконаних будівельних робіт у липні 2016 на суму 104 677,37 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на суму 104 677,37 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт у липні 2016 р. на суму 18 993, 60 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на суму 18 993, 60 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт у липні 2016 на суму 180 547, 67 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на суму 180 547, 67 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт у липні 2016 р. на суму 65 764,16 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на суму 65 764,16 грн.;
- Договір підряду № 1607 від 01.07.2016, на виконання якого надано: довідка про вартість виконаних будівельних робіт у липні 2016 на суму 9 105, 18 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на суму 9 105, 18 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт у липні 2016 на суму 15 791,71 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на суму 15 791,71 грн.;
- Договір підряду № 1507 від 01.07.2016, на виконання якого надано: акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на суму 34 656,02 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 р. на суму 224 019,76 грн.;
- Договір підряду № 1407 від 01.07.2016, на виконання якого надано: акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на суму 237 499,20 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на суму 618 047,06 грн.;
- Договір підряду № 1207 від 01.07.2016, на виконання якого надано: довідка про вартість виконаних будівельних робіт у липні 2016 на суму 193 050,00 грн.; акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 на суму 193 050,00 грн.; податкова накладна № 106 від 29.07.2016; податкова накладна № 107 від 29.07.2016; податкова накладна № 108 від 29.07.2016; податкова накладна № 109 від 29.07.2016; податкова накладна № 110 від 29.07.2016; податкова накладна № 111 від 29.07.2016; податкова накладна № 112 від 29.07.2016; податкова накладна № 113 від 29.07.2016; податкова накладна № 114 від 29.07.2016; податкова накладна № 115 від 29.07.2016; податкова накладна № 116 від 29.07.2016.
Судом встановлено, що єдиним зауваженнями до первинних документів контролюючий орган вказав відсутність реквізитів, які не впливають на суть відображення господарської операції.
Однак, підставою для прийняття рішення податковою названо: 1. ТОВ «Глобал Солюшон» не мало трудових ресурсів для виконання таких об`ємів робіт.
Проте, у судовому засіданні судом встановлено, що податковою не досліджувалися відносини ТОВ «Глобал Солюшон» з контрагентами, зокрема залучення трудових ресурсів за договорами цивільно-правового характеру та підрядних організацій, які перебувають на спрощеній системі оподаткування.
2. Відсутність придбання ТОВ «Глобал Солюшон» необхідних матеріальних ресурсів для виконання вказаних об`ємів робіт.
Проте, суд вважає, що такі висновки є хибним та документально не підтвердженими, оскільки в акті перевірки повинні відображатися факти порушень, а не припущення щодо їх наявності.
Більш того, висновок про неможливість встановлення реального (законного) виробників ТМЦ, що використовувались для виконання робіт, наданні послуг є необгрунтованим, зроблений без посилання на відповідні докази (Акти перевірок, зустрічних звірок, рішення суду).
З цього приводу слід зазначити, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
В свою чергу, чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.
Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейського суду з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».
Зі змісту акту перевірки видно, що ніяких зауважень до оформлення первинних документів, що підтверджують факт реальності господарських операцій, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ВАВІЛОНБУД» з боку контролюючого органу під час проведення перевірки не було.
Крім того, не містяться посилання в акті перевірки на докази стосовно невиконання вказаних робіт.
Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ "ПІВДЕНЬ ПРОМ ІНВЕСТ" (Постачальник) в особі директора Зінченко Е.О., що є а підставі Статуту, одного боку та ТОВ «КРОСТ» (Покупець) в особі директора Бабенко І.П, що діє на підставі Статуту, з іншого боку уклали договір № 03-10/17 від 03.10.2017 про наступне: предметом договору - товар, який постачальник зобов`язується передати у власність покупця по цінам зазначеним у специфікації, який є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язаний сплатити його на умовах даного договору. Постачальник зобов`язаний разом із товаром надати покупцю перелік документів; Договір, специфікацію, рахунок-фактуру, видаткову накладну, акт прийому-передачі, ТТН. Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного розрахунку між сторонами.
Акт приймання-передачі товару від 18,10.2017 засвідчено, що отримано товар з боку ТОВ «КРОСТ» - ОСОБА_8 , з боку ТОВ "ПІВДЕНЬ ПРОМ ІНВЕСТ" - ОСОБА_9
ТТН №354 від 18.10.2017 Автомобіль: ЕАЗ 330202 НОМЕР_3 Перевізник: ТОВ "ПІВДЕНЬ ПРОМ ІНВЕСТ" (юр.адреса: Сумська обл., м. Кролевець, вул, Новоподолівська, буд. 28). Пункт навантаження м.Запоріжжя вул. Феросплавна, 1 Пункт розвантаження Донецька обл., м. Маріуполь, вул., Левченко, 1.
Первинні документи підписані з боку ТОВ "ПІВДЕНЬ ПРОМ ІНВЕСТ" директором Е.О. Зінченко з боку замовника ТОВ «КРОСТ» І.П. Бабенко.
Розрахунки проводилися в 2017 році безготівковій формі: Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт 371 «Розрахунки за виданими авансами» - 589 530,24 грн. (платіжне доручення від 09.10.17 №001958, Дт 311 Кт371).
Станом на 30.09.2018 згідно журналу-ордеру по бухгалтерському рахунку К-т. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутня кредиторська/дебіторська заборгованість по ТОВ "ПІВДЕНЬ ПРОМ ІНВЕСТ".
Станом на 30.09.2018 ТМЦ за номенклатурою «Профіль ПК-57» у кількості 1673 м.кв., на які оформлені видаткові накладні від ТОВ "ПІВДЕНЬ ПРОМ ІНВЕСТ", рахуються на залишках по бух.рах. 205 «Будівельні матеріали» на суму 475075,20 гри.
Суми податку на додану вартість включено ТОВ «КРОСТ» до складу податкового кредиту на загальну суму 98 255,04 грн. в т.ч. у грудні 2017 - 98 255,04 грн.
Крім того, не містяться посилання в акті перевірки на докази стосовно невиконання вказаних робіт.
Відповідно до положень Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, (далі по тексту - Порядок), акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи
Відповідно до п.3 розділу II Порядку, Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Більш того, нормами п.4 розділу II Порядку встановлено, що в акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 2 п. 4 розділу III Порядку передбачено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВРУ і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків^ операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що^ підтверджують наявність факту порушення.
Водночас, аналіз акту перевірки свідчить про невідповідність його загальної, та описової частин вимогам, встановленим у Порядку № 727, адже вони не відображають фактичних обставин справи та не містять чіткого обґрунтування і доказів порушення ТОВ «КРОСТ» податкового законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до задоволених вимог позивача.
З матеріалів справи видно, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання даного адміністративного позову до суду в розмірі 19 210,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №22719624 від 16.09.2019, оригінал якої міститься в матеріалах справи.
Отже, оскільки адміністративний позов задоволено повністю, сплачений судовий збір за його подачу до суду в сумі 19 210,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 25 листопада 2019 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко