Справа № 1.380.2019.004774
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004774
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року

14 год. 09 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Лепеха А.М., позивача ОСОБА_1 , представниці позивача Кучер Г.М., представниці відповідача Кондрин І.В., представника третьої особи Паньківа В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» (82634, Львівська область, Сколівський район, с. Гребенів) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУПФУ у Львівській області), в якому, зазначаючи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівський комбінат будівельних матеріалів», просить:

- визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 13.06.2019 та зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.06.2019;

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» надати уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, яка безпідставно була відкликана.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням відповідача від 07.08.2019 № 1195/03-24-36 йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав, що відповідно до листа № 175 від 09.08.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» відкликало уточнюючу довідку, як безпідставно видано, а тому відсутні підстави для зарахування періоду з 01.12.1982 по 30.05.2000 до пільгового стажу. Вважаючи таку відмову безпідставною, незаконною та протиправною, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Ухвалою суду від 23.09.2019 позовну заяву залишено без руху.

17.10.2019 за вх. 37631 на адресу суду на виконання вимог ухвали від 23.09.2019 від позивача надійшла позовна заява, викладена в новій редакції, в якій позивач просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 14 червня 2019 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити мені ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 14 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 21.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні, з викликом сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» (далі ТОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів»).

01.11.2019 за вх. № 40267 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. Зокрема зазначив, що саме уточнююча довідка, яка передбачена п. 20 Порядку 637 підтверджує зайнятість працівника на роботах із шкідливими і важкими умовами праці повний робочий день. Крім того, Порядком визначено обчислення стажу з урахуванням атестації робочих місць, яка повинна проводитись згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442. Листом № 175 від 09.08.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» відкликало уточнюючу довідку № 147 від 06.09.2016, як безпідставно видану. Враховуючи вищенаведене, період роботи заявника з 01.12.1982 по 30.05.2000 зарахувати до пільгового стажу немає підстав.

05.11.2019 за вх. № 40726 від третьої особи надійшли пояснення (а.с. 56), в яких повідомлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» з 01.10.2018 знаходиться у стані ліквідації, а також уточнено, що відзив уточнюючої довідки листом № 175 від 09.08.2017 був зроблений на підставі відмови пенсійним фондом у наданні пільгової пенсії листом № 1087/05-11 від 01.08.2019.

13.11.2019 за вх. № 42040 від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких він звертає увагу суду на те, що відмови позивачу не були формальні, а оформлялися відповідним рішенням, з посиланням на діюче законодавство України. У судовому засіданні позивачем була надана уточнююча довідка про підтвердження наявного трудового стажу. Проте при зверненні до ГУПФУ у Львівській області 01.08.2019 із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зниженням пенсійного віку, до заяви про призначення пенсії жодної довідки позивачем не долучалося.

В судовому засіданні представник позивача подала уточнення позовних вимог щодо скасування рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 1195/03.24-10 від 07.08.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В решті позивач та його представниця заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити такі.

Представниця відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових пояснення, просила відмовити в позові в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтвердив відкликання раніше виданої довідки, вказав, що довідку відкликано у зв`язку з усним проханням ГУ ПФ України у Львівській області, а також підтвердив зайнятість позивача на посаді водія автомашини на перевезенні гірничої маси.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які взяли участь у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив таке.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 13-14) ОСОБА_1 працював, зокрема на таких посадах:

- з 10.05.1982 по 09.07.1982 шофером автоколони 3 класу у Сколівському лісгоспі;

- з 01.12.1982 по 15.05.2000 шофером в Сколівському комбінаті будівельних матеріалів;

- з 30.01.2002 по 25.12.2002 шофером в ВАТ «Укртранснафта»;

- з 23.09.2004 по 02.01.2006 лісорубом в ДП «Сколівський держлісгосп»;

- з 16.01.2008 по 04.04.2016 звалювальником лісу VI у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 );

- з 15.11.2017 по 07.05.2018 вантажником 3 розряду в ДП «Сколівське лісове господарство».

В липні 2017 року позивач звернувся до Стрийського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом № 1087/05-11 від 01.08.2017 (а.с. 17-19) відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що в довідці про підтвердження пільгового стажу № 147 від 06.09.2016, виданій ТОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» зазначено, що у період з 01.12.1982 по 30.05.2000 він працював водієм автомашини на перевезенні гірничої маси, що передбачено Списком № 2. Проте, згідно довідки № 174 від 31.05.2017, також виданої ТОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» атестація робочих місць не проводилась, а тому пільговий стаж за період роботи з 21.08.1992 по 30.05.2000 зарахувати немає підстав та враховуючи наведене до пільгового стажу можна зарахувати періоди роботи з 01.12.1982 по 20.08.1992, що складає 9 років 8 місяців 20 днів та стаж за вислугу років з 23.09.2004 по 02.01.2006, що складає 1 рік 3 місяці 10 днів та є недостатнім для призначення пенсії. Після досягнення 57 років рекомендовано звернутись з заявою про призначення пенсії.

01.08.2019 позивач звернувся до ГУПФУ у Львівській області через Сколівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою щодо призначення пенсії за Списком № 2 із зниженням пенсійного віку.

Відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії за Списком №2 ОСОБА_1 від 07.08.2019 № 1195/03-24-10 з тих підстав, що відповідно до листа № 175 від 09.08.2017 року ТОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» відкликало уточнюючу довідку № 147 від 06.09.2016, як безпідставно видану, а тому зарахувати період з 01.12.1982 по 30.05.2000 до пільгового стажу немає підстав.

Таку відмову позивач вважає безпідставною, що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (надалі по тексту - Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (надалі по тексту - Закон №1058-ІV).

Згідно пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII, право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами Закону №1058-ІV.

Призначення пенсій на пільгових умовах врегульовано статтею 114 Закону №1058-ІV.

В силу частини 1 статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (надалі по тексту - Порядок №637), згідно з яким основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Звертаючись до ГУПФУ у Львівській області із заявою про призначення йому пенсії, позивачем було надано трудову книжку та довідку про підтвердження наявного трудового стажу.

Суд зазначає, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за спірний період свідчать про зайнятість останнього на посадах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Списку № 2 затвердженому Постановою КМ України №162, що діяв з 11 березня 1994 року по 16 січня 2003 року.

Записи про спірний період роботи засвідчені відповідною печаткою і дефектів вчинення не має, а відтак факт роботи позивача на відповідних посадах у спірний період підтверджується відповідними записами, які були внесені згідно з діючим законодавством.

Разом з тим, як встановлено судом, основною причиною відмови відповідача у призначенні пенсії за Списком № 2 стало відкликання ТОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» уточнюючої довідки від 07.09.2016 № 147. Як вбачається із копії цієї довідки, наданої суду позивачу (а.с.22), нею підтверджувалося, що позивач працював повний робочий день в ТОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» і за період з 01.12.1982 по 30.02.2000 виконував гірничі роботи за посадою «водій автомашини на перевезенні гірничої маси», що передбачена Списком №2.

Разом з тим, з копії пенсійної справи ОСОБА_1 , наданої відповідачем на вимогу суду, вбачається, що в пенсійній справі наявна довідка від 07.09.2019 № 149, видана ТОВ «Сколівський комбінат будівельних матеріалів» і яка ним не відкликалася. Згідно цієї довідки ОСОБА_1 дійсно з 01.12.1982 по 30.05.2000 працював водієм автомашини МАЗ 503, яка була постійно задіяна в технологічному процесі на перевезенні гірничої маси, що є посадою, яка даює право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Списку № 2 затвердженому Постановою КМ України №162, що діяв з 11 березня 1994 року по 16 січня 2003 року.

Щодо твердження відповідача, що необхідною умовою призначення пенсії за віком на пільгових умовах є також проведення атестації робочого місця, суд зазначає таке.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (надалі по тексту - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), така атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць здійснюється згідно з розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність атестації встановлюється підприємством у колективному договорі, але не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Із зазначених нормативних актів вбачається, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичні рекомендації передбачають: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 23.01.2018 у справі №732/2003/14, від 13.07.2019 у справі №348/2182/16-а, від 30.09.2019 у справі №295/12644/16-а.

Також як вказав Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 25.10.2019 у справі №520/15025/16-а, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Працівник, який погодився на укладення трудового договору на роботу з небезпечними та шкідливими умовами праці має законні очікування на пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством, в тому числі на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Саме на державу, в особі відповідних органів виконавчої влади, покладено обов`язок здійснювати нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці та притягувати винних осіб до відповідальності. Тому, нездійснення належного державного нагляду та контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю покладає, у першу чергу, на державу додатковий обов`язок щодо усунення негативних наслідків, яких працівник може зазнати при реалізації права на пільги за роботу з шкідливими та небезпечними умовами праці.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація передбачає: санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища; дослідження важкості та напруженості трудового процесу на робочому місці; установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах, тощо.

Атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців).

Порушення цього обов`язку у формі непроведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Касаційний адміністративний суд ініціював питання відступу від усталеної практики стосовно питання обов`язковості наявності атестації робочого місця для призначення пільгової пенсії.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду зазначила, що особа, яка працює в шкідливих та небезпечних умовах та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до законодавства, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити особу її конституційного права на соціальний захист, зокрема, на призначення пенсій за віком на пільгових умовах за наявності всіх інших підстав, передбачених законодавством для реалізації такого права.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду зазначила, що .

Таким чином, суд зазначає, що наявність атестації робочого місця не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність записів у його трудовій книжці та довідки від 07.09.2019 № 149, які підтверджують факт роботи повний робочий день на посадах, які передбачено списком №2 та характер роботи, яка дає підстави для призначення пільгової пенсії.

При цьому, суд відзначає, що у цій справі відповідачем та третьою особою не заперечується, що характер виконуваної позивачем роботи дає підстави для пільгового обчислення стажу роботи.

Суд також враховує, що наявність чи відсутність в даному випадку уточнюючої довідки не могла бути визначальною для призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 , оскільки як вище зазначено, подавати таку не було необхідності.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що відмова ГУФПУ у Львівській області щодо не зарахування позивачу періоду роботи з 01.12.1982 по 30.05.2000 до пільгового стажу не відповідає визначеним частиною 2 статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах та порушує право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, зваживши на наявність відповідних записів у трудовій книжці позивача, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити повністю.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з ГУ ПФУ у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань останнього.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 1195/03.24-10 від 07.08.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 14.06.2019.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25.11.2019.

Суддя Р.П. Качур