Справа № 520/6038/19
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 р.Справа № 520/6038/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старосуда М.І.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

при секретарі судового засідання Лисенко К.В.

за участю представника позивача - Волошина А.В.

представника відповідача - Зеленохатова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.08.19 року по справі № 520/6038/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви про збільшення позовних вимог просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 26.09.2017 року, яким нараховано земельний податок з фізичних осіб у сумі 13661,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 1-20146 від 14.06.2019 року, яким нараховано земельний податок з фізичних осіб у сумі 13661,50 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що земельна ділянка, на яку контролюючим органом було нараховано податок, йому не належить, оскільки надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не може вважатись розпорядженням земельною ділянкою, тому що на час надання такого дозволу земельна ділянка ще не сформована, а відтак у нього відсутній обов`язок зі сплати земельного податку з фізичних осіб.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності від 25.10.2010 року є власником нежитлових приміщень загальною площею 2672,5 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Валківської міської ради від 22.10.2010 року. № 873 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9502 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із зміною цільового призначення.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.06.2019 року №170381452 та технічної документації (технічним паспорт) на зазначені об`єкти нерухомого майна (нежитлові приміщення, комплекс будівель і споруд нежитлові приміщення, комплекс будівель і споруд) загальна площа земельної ділянки під об`єктами становить 6449 кв.м.

Головним управлінням ДФС у Харківській області на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 286.5 ст.286 розділу ХІІІ Податкового кодексу України відносно позивача прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 26.09.2017 року №, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 13661,50 грн.;

- від 14.06.2019 року №-2016, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 13661,50 грн.

Позивач, не погодившись із винесеними відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач є власником нежитлових приміщень загальною площею 2672,5 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , тому незважаючи на те, що останній не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п.269.1 ст.269, п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України, платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно ст. 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до пп.286.5 ст.286 Податкового кодексу України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення - рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач відповідно до свідоцтва про право власності від 25.10.2010 року є власником нежитлових приміщень загальною площею 2672,5 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються положеннями ст.120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України, якими визначено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Отже, з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (нежитлового приміщення), обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду і така особа - власник нежилого приміщення (його частини) є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів зазначає, що саме така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.04.2019 року у справі №804/5493/16 та від 14.05.2019 року у справі №826/13773/1.

Згідно п.287.1 ст.287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Однак, з листа Валківської міської ради Харківської області вбачається, що у період з 2017 по 2019 роки від ОСОБА_1 не надходили заяви про відмову від користування земельною ділянкою у АДРЕСА_1 чи зменшення її площі.

Посилання апелянта, що земельна ділянка, на яку контролюючим органом було нараховано податок, йому не належить, а відтак у нього відсутній обов`язок зі сплати земельного податку з фізичних осіб, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивач з 25.10.2010 року є власником нежитлових приміщень загальною площею 2672,5 кв.м, розміщених на земельній ділянці площею 0,9502 га, на яку рішенням Валківської міської ради від 22.10.2010 року № 873 йому надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, а тому з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (нежитлового приміщення), обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду і така особа - власник нежилого приміщення (його частини) є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Враховуючи встановлені обставини справи та зумовлені ними нормативно-правове обґрунтування спірних правовідносин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 року по справі № 520/6038/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, а у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 25.11.2019 року