Справа № 822/1217/16
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2019 року

Київ

справа №822/1217/16

адміністративне провадження №К/9901/11448/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О. А.,

суддів: Білак М. В., Калашнікової О. В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у касаційній інстанції адміністративну справу № 822/1217/16

за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, третя особа: Львівський державний університет безпеки життєдіяльності Державної служби України з надзвичайних ситуацій, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державної служби України з надзвичайних ситуацій на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року, прийняту у складі колегії суддів: Білої Л.М., (головуючий), Граб Л.С., Гонтарука В.М.,

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (надалі також ДСНС України, перший відповідач), Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області (надалі також ГУ ДСНС у Хмельницькій області, другий відповідач), третя особа: Львівський державний університет безпеки життєдіяльності Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому (з урахуванням уточнень) просив:

1.1. визнати протиправними дії ДСНС України щодо невиплати йому грошового забезпечення у період з 24 грудня 2015 року по 04 травня 2016 року, допомоги на оздоровлення за 2016 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік;

1.2. зобов`язати ДСНС України виплатити йому грошове забезпечення у період з 24 грудня 2015 року по 04 травня 2016 року;

1.3. зобов`язати ДСНС України нарахувати та виплатити йому допомогу на оздоровлення за 2016 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік у розмірі місячного грошового забезпечення;

1.4. стягнути з ДСНС України на його користь 50000 грн. моральної шкоди;

1.5. допустити рішення суду в частині стягнення з ДСНС України на його користь грошового забезпечення за один місяць до негайного виконання.

2. В обґрунтування позову позивач, з урахуванням положень статті 129 Кодексу цивільного захисту України та вимог Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 (надалі також Положення № 593), посилається на неправомірність дій ДСНС України щодо невиплати йому грошового забезпечення у період з 24 грудня 2015 по 04 травня 2016, допомоги на оздоровлення за 2016 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік.

3. Відповідач позов не визнав. У запереченнях проти позову наполягав на безпідставності позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. Наказом ДСНС України від 29 березня 2013 року №130 ОСОБА_1 призначено начальником ГУ ДСНС України у Хмельницькій області.

5. Наказом ДСНС України від 28 квітня 2015 року №233 здійснено організаційно-штатні заходи в ГУ ДСНС України у Хмельницькій області, а саме: вилучено посаду начальника Головного управління, що підлягає комплектуванню атестованою особою із спеціальним званням «генерал-майор служби цивільного захисту» та включено посаду начальника Головного управління, що заміщується цивільною особою (працівником).

6. На підставі вказаного наказу 24 червня 2015 року ДСНС України прийнято наказ №327, яким було звільнено позивача із займаної посади начальника ГУ ДСНС України у Хмельницькій області та зараховано у розпорядження Голови ДСНС України до двох місяців відповідно до пунктів 58, 79, 80 Положення № 593.

7. Наказом ДСНС України від 10 грудня 2015 року №746 позивачу надано щорічну відпустку за 2015 рік на 49 календарних днів з 10 грудня 2015 року по 27 січня 2016 року з виплатою допомоги на оздоровлення за 2015 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.

8. У зв`язку з вирішенням питання подальшого проходження служби позивачем, наказом ДСНС України від 27 січня 2016 року №40 позивачу продовжено строк перебування у розпорядженні до двох місяців.

9. Наказом ДСНС України від 28 січня 2016 року № 41 покладено на ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні, тимчасове виконання обов`язків за посадою помічника ректора Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності.

10. Наказом ДСНС України від 29 січня 2016 року № 49 на підставі рапорту позивача, відповідно до Положення №593 та Постанови Кабінету Міністрів України №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» ОСОБА_1 , на якого покладено тимчасове виконання обов`язків за посадою помічника ректора Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності, надано щорічну основну відпустку за 2016 рік на 48 календарних днів з 29 січня по 16 березня 2016 року з виплатою допомоги на оздоровлення за 2016 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.

11. У зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному під час щорічної відпустки, наказом ДСНС України від 11 квітня 2016 року №202 позивачу продовжено основну щорічну відпустку за 2016 терміном на 20 календарних днів з 11 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року.

12. Оскільки ОСОБА_1 не прибув до Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності, наказом ДСНС України від 28 квітня 2016 року №212 скасовано наказ ДСНС України від 28 січня 2016 року №41 як нереалізований.

13. Наказом ДСНС України від 29 квітня 2016 року № 219 позивача звільнено зі служби цивільного захисту з 04 травня 2016 року на підставі його рапорту.

14. При здійсненні розрахунків з позивачем, ДСНС України виплатила йому грошове забезпечення лише в період з 24 червня 2015 року по 24 грудня 2015 року, мотивуючи свої дії закінченням шестимісячного строку перебування позивача у розпорядженні.

15. ДСНС України при наданні щорічної відпустки за 2016 рік не виплатила позивачу допомоги на оздоровлення за 2016 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.

16. ОСОБА_1 , вважаючи дії ДСНС України щодо невиплати грошового забезпечення за період з 24 грудня 2015 року по 04 травня 2016 року, допомоги на оздоровлення за 2016 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік протиправними, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів..

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

17. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

17.1. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами доведена правомірність дій щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 24 грудня 2015 року по 04 травня 2016 року, допомоги на оздоровлення за 2016 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік, другий відповідач (ГУ ДСНС України у Хмельницькій області) та Львівський держаний університет безпеки життєдіяльності вживало всіх можливих заходів щодо нарахування й виплати позивачу належного йому грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань відповідно до нормативно-правових актів у сфері цивільного захисту, однак, ОСОБА_1 не вживав заходів, спрямованих на отримання належному йому грошового забезпечення.

18.Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

18.1. Визнано протиправними дії ДСНС України щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 24 грудня 2015 року по 04 травня 2016 року, допомоги на оздоровлення за 2016 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік.

18.2. Зобов`язано ДСНС України нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення у період з 24 грудня 2015 року по 04 травня 2016 року, допомогу на оздоровлення за 2016 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.

18.3.В решті позовних вимог відмовлено.

18.4. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 продовжував виконувати свої посадові обов`язки до часу звільнення зі служби цивільного захисту (до 04 травня 2016 року), він має право на виплату грошового забезпечення за весь час перебування у розпорядження та за основною посадою.

18.5. Також, апеляційний суд зазначив, що позивач має право на виплату допомоги на оздоровлення за 2016 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік за посадою, з якої його зараховано у розпорядження з огляду на вимоги пункту 3 Розділу IX Інструкції №475.

18.6. Крім цього, Судом апеляційної інстанції, з урахуванням статті 23 Цивільного кодексу України, вказано на те, що оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження завдання йому моральної шкоди, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

19. Перший відповідач (ДСНС України) подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить судове рішення скасувати та залишити в силі постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року.

20. В касаційній скарзі скаржник зазначає, що апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої інстанції, яке, на думку скаржника, ухвалене при правильному застосуванні норм матеріального і дотриманні норм процесуального права, є законним та обґрунтованим, оскільки усі належні нарахування та виплати ОСОБА_1 були здійснено правомірно, відсутні правові підстави для задоволення його позовних вимог.

21. У відзиву на касаційну скаргу позивач проти її доводів заперечує, вважає, що суд апеляційної інстанції обгрунтованно задовольнив частково позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, залишив без змін постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року.

22. Суддя-доповідач Вищого адміністративного суду України Кобилянський М.Г. ухвалою від 11 січня 2017 року відкрив касаційне провадження за названою касаційною скаргою.

23.Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2017 року, на виконання розпорядження керівника апарату Вищого адміністративного суду України, дану касаційну скаргу передано судді-доповідачу Штульман І.В.

24. 30 січня 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

25. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 травня 2019 року адміністративна справа №822/1217/16 передана на розгляд суддів: Губська О.А. (суддя-доповідач), Білак М.В., Калашнікова О.В. та ухвалою від 04 червня 2019 року касаційна скарга прийнята до провадження.

V. Джерела права й акти їх застосування (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

26. Приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

27. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Статтею 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

29. За правилами статті 125 Кодексу цивільного захисту України держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

30. Частиною 2 статті 129 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що особам рядового і начальницького складу цивільного захисту надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового і матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

31. Відповідно до пункту 83 Положення № 593 загальний строк перебування особи рядового і начальницького складу в розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту не може бути більшим, ніж шість місяців з урахуванням часу перебування на стаціонарному лікуванні (обстеженні, медичному огляді) та у відпустці.

32. Приписами пункту 84 цього Положення передбачено, що у разі, коли після закінчення строку перебування особи рядового і начальницького складу у розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту не вирішено питання подальшого проходження нею служби, така особа звільняється із служби цивільного захисту.

33. Положеннями пункту 87 Положення встановлено, що на особу рядового і начальницького складу може бути покладено у зв`язку із службовою необхідністю тимчасове виконання обов`язків за вакантною (незайнятою) іншою рівнозначною або вищою посадою за її згодою.

34. Відповідно до пункту 12 Положення №593 останнім днем проходження служби цивільного захисту вважається день виключення особи рядового і начальницького складу з кадрів ДСНС.

35. За приписами абзацу 4 пункту 4 Розділу I Інструкції про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 квітня 2015 № 475 (надалі також Інструкція № 475) встановлено, що грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які перебувають у розпорядженні відповідних керівників (начальників) органів управління (підрозділів), з урахуванням положень розділу ХІІ цієї Інструкції.

36. Відповідно до пунктів 3 та 7 розділу IХ цієї Інструкції за час перебування осіб рядового і начальницького складу (на яких покладено тимчасове виконання обов`язків за посадою) у відпустці, службовому відрядженні, не пов`язаному з тимчасовим виконанням обов`язків за посадою, на навчанні, лікуванні в лікувальних закладах, а також за час звільнення від службових обов`язків понад 3 дні (незалежно від причини) виплачуються оклади за основними посадами. Особам рядового і начальницького складу, які зараховані у розпорядження і на яких покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантними посадами, оклади виплачуються за час фактичного виконання цих обов`язків за посадою, що тимчасово виконується, але не більше шести місяців безперервного виконання обов`язків.

37. Пунктами 1-4 розділу ХIХ Інструкції №475 передбачено, що особам рядового і начальницького складу, в тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням начальника органу управління (підрозділу) один раз на рік може надаватися допомога для оздоровлення в розмірах, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Підставою для виплати особі рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є рапорт особи рядового і начальницького складу з проханням надати їй зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ начальника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення (із обов`язковим зазначенням суми). Визначення розміру місячного грошового забезпечення для обрахунку допомоги для оздоровлення проводиться у тому ж порядку, що і при обрахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначеному пунктом 3 розділу XVIII цієї Інструкції. У разі переміщення особи рядового і начальницького складу по службі в інші органи управління (підрозділи) в грошовому атестаті зазначається, у якому розмірі та за який період особі рядового і начальницького складу виплачена допомога для оздоровлення. Якщо допомога для оздоровлення не надавалася, робиться запис «допомога для оздоровлення за ______ рік не виплачувалася».

VI. Висновок Верховного Суду

38. Вирішуючи даний спір в частині нарахування грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції посилається на вимоги пункту 7 розділу IX Інструкції №475, якими встановлено, що особам рядового і начальницького складу, які зараховані у розпорядження і на яких покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантними посадами, оклади виплачуються за час фактичного виконання цих обов`язків за посадою, що тимчасово виконується, але не більше шести місяців безперервного виконання обов`язків.

39. При цьому, апеляційним судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 червня 2015 року наказом ДСНС України № 327 позивача звільнено із займаної посади начальника ГУ ДСНС України у Хмельницькій області та зараховано у розпорядження Голови ДСНС України; шестимісячний термін перебування позивача у розпорядженні закінчився 23 грудня 2015 року та з 24 грудня 2015 року ДСНС України припинило виплату грошового забезпечення позивачу, посилаючись на вимоги пункт 4 розділу ХІІ Інструкції № 475.

40. В подальшому, наказом ДСНС України від 28 січня 2016 року №41 на позивача було покладено тимчасове виконання обов`язків за посадою помічника ректора Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності, однак, оскільки ОСОБА_1 не приступав до виконання обов`язків за вказаною посадою, цей наказ скасовано як нереалізований.

41. Задовольняючи позовні вимоги в частинні визнання дій ДСНС України щодо невиплати позивачу грошового забезпечення та зобов`язуючи його до виконання певних дій, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що нарахування та виплата грошового забезпечення мала відбуватися за основною посадою, з якої ОСОБА_1 вибув у розпорядження.

42. Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи містять довідку Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності від 15 липня 2016 року №390, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно працював в зазначеному університеті, форма працевлаштування - основне місце роботи, займав посаду - тимчасове виконання обов`язків за посадою помічника ректора, йому нараховано за період з січня по квітень 2016 року грошове забезпечення з урахуванням окладу, звання, вислуги років, особливих умов 50%, премії 100% в розмірі 14342,19 грн. (том 1, а.с.104).

43. Матеріали справи також містять витяг з наказу Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності від 02 лютого 2016 року №30 о/с, відповідно до якого полковнику служби цивільного захисту ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні Голови ДСНС України та на якого покладено тимчасово виконання обов`язків за посадою помічника ректора, встановлено посадовий оклад у розмірі 1302 грн., з 28 січня 2016 року.

44. При цьому, апеляційним судом вказано на те, що здійснення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з січня по квітень 2016 року підтверджується виписками з рахунка Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності, відкритого у Державній казначейській службі у Львівській області.

45. Як вбачається із змісту письмових пояснень Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності на підставі наказу цього закладу від 29 квітня 2016 року №257/ос нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу в сумі 14127,05 грн. були скасовані, вказана сума коштів перерахована з депозитного рахунку на реєстраційний рахунок та відновлено касові видатки за загальним фондом з 24 травня 2016 року, грошовий атестат відповідно до вимог Інструкції № 475 повернуто до ГУ ДНСН України у Хмельницькій області 12 травня 2016 року (том 2, а.с. 82-84).

46. Отже, колегія суддів вважає, що висновок суду апеляційної інстанції щодо помилковості нарахування грошового забезпечення саме Львівським держаним університетом безпеки життєдіяльності та необхідність здійснення відповідного нарахування та виплати саме першим відповідачем - ДСНС України, є передчасним з огляду на наявні в матеріалах справи докази про нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 саме Львівським держаним університетом безпеки життєдіяльності.

47. Також, в касаційній скарзі ДСНС України вказує на те, що тимчасове покладання на позивача виконання обов`язків по посадою помічника ректора не є переведенням по службі або призначенням на іншу посаду, а є лише правом Голови ДСНС України визначити коло службових обов`язків ОСОБА_1 на період перебування його у розпорядженні Голови ДСНС України.

48. При цьому, апеляційний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, також вказав, що оскільки тимчасове покладання на позивача виконання обов`язків по посадою помічника ректора не є переведенням по службі або призначенням на іншу посаду, тому наявні правові підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік.

49. За таких обстави, колегія суддів зауважує, що висновок суду щодо зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення, допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік саме першим відповідачем - ДСНС України є передчасним, оскільки судом апеляційної інстанції належним чином не досліджено та не перевірено чи змінились повноваження та обов`язки ОСОБА_1 на посаді помічника ректора та чи спеціальне звання позивача (полковник служби цивільного захисту) залишилось за ним при перебуванні у розпорядження та покладення на нього обов`язків помічника ректора.

50. Також, апеляційний суд звернув увагу на те, що нарахування і виплата грошового забезпечення на час розгляду справ були скасовані, однак, судом не досліджувалось та не було з`ясовано коли, на підставі яких розпорядчих документів та яким органом вказані нарахування були поновленні позивачу.

51. Апеляційним судом також встановлено, що наказ від 29 січня 2016 року № 49 про надання щорічної основної відпустки за 2016 рік з виплатою допомоги на оздоровлення за 2016 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік у розмірі місячного грошового забезпечення не скасовано.

52. В цій частині позову щодо виплати допомоги на оздоровлення за 2016 року та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік, судом апеляційної інстанції вказано на те, що позивач має право на виплату вказаних допомог за посадою, з якої його зараховано у розпорядження з огляду на положення пункту 3 Розділу IX Інструкції №475, яким передбачено, що за час перебування осіб рядового і начальницького складу (на яких покладено тимчасове виконання обов`язків за посадою) у відпустці, службовому відрядженні, не пов`язаному з тимчасовим виконанням обов`язків за посадою, на навчанні, лікуванні в лікувальних закладах, а також за час звільнення від службових обов`язків понад 3 дні (незалежно від причини) виплачуються оклади за основними посадами.

53. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що довідка Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності від 15 липня 2016 року №390 не містить відомостей щодо нарахування допомоги на оздоровлення за 2016 року та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016 рік.

54. Крім того, із змісту письмових пояснень Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності та заперечень на позов ДСНС України (том 1 а.с. 124 та том 2 а.с. 83) вбачається, що матеріальну допомогу на оздоровлення за 2016 рік та допомогу для вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 не нараховували і не виплачували, оскільки з 22 лютого 2016 року по 08 квітня 2016 року позивач перебував на лікуванні, до Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності не прибув для проходження служби, у зв`язку з чим в подальшому наказ відповідача від 28 січня 2016 року №41 було скасовано як нереалізований та у Львівського держаного університету безпеки життєдіяльності не було правових підстав для виплат позивачу вказаних матеріальних допомог (на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань).

55. Колегія суддів зазначає, що порядок виплати допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань визначені розділами IX та XVIII Інструкції №475.

56. Зокрема, пунктом 2 вказаної Інструкції встановлено, що підставою для виплати особі рядового чи начальницького складу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є рапорт особи рядового чи начальницького складу з проханням надати їй зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ керівника (начальника) органу управління (підрозділу) на здійснення виплати (із обов`язковим зазначенням суми) зазначеної матеріальної допомоги.

57. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань особам рядового і начальницького складу надається за місцем проходження служби.

58. Разом з цим, суд апеляційної інстанції, посилаючись лише на те, що тимчасове покладення на позивача обов`язків за посадою помічника ректора не є переведенням або призначенням ОСОБА_1 на іншу посаду, вказаними положеннями Інструкції №475 з урахуванням встановлених фактичних обставин по справі при вирішенні даного спору в частині нарахування та виплати допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань першим відповідачем у справі - ДСНС України не керувався, обмежившись при цьому лише посиланням на пункт 3 Розділу IX Інструкції №475, яким тільки встановлено визначення розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та розрахунок вказаної допомоги.

59. Зважаючи на встановлені судами обставини, суд касаційної інстанції вважає висновок суду апеляційної інстанції передчасним, та таким, що зроблений без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак таке судове рішення не є таким, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, що встановлені статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

60. Під час нового розгляду справи апеляційному суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

61. Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження суду апеляційної інстанції, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність його висновків в цілому по суті спору.

62. За правилами пункту 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

63. Згідно частини 4 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

64. З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судом апеляційної інстанції на підставі належних та допустимих доказів не було з`ясовано належним чином усіх обставин справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій задовольнити частково.

2. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року у справі №822/1217/16 скасувати, справу направити на новий розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді М. В. Білак

О. В. Калашнікова