Справа № 214/7633/19
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7633/19
2-а/214/281/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/7633/19 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної полії в Дніпропетровській області Руденка Миколи Володимировича про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 вересня 2019 року відповідач виніс постанову серії АР № 832200 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови, яка була складена 27 вересня 2019 року, вбачається що відомості про вчинення правопорушення визначено у протоколі некоректно, а саме як 19 жовтня 2019 року.

З такими висновками відповідача і відповідно з постановою, він не погоджується, оскільки адміністративне він не вчиняв.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Ним під час патрулювання, 27.09.2019 року близько 09-30 год. в місті Кривій Ріг, траса Н 11, поблизу с. Новуюліївка був помічений транспортний засіб ХАТ-250-22 з номерним знаком НОМЕР_1 який є великогабаритним транспортним засобом без погоджувальних документів з органами Національної поліції України

Після зупинки вищезазначеного транспортного засобу, він підійшов до відповідача, представився, повідомив, що ведеться відео фіксація та повідомив причину зупинку. Після чого попросив пред`явити посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Після з`ясування всіх фактичних даним, ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 132-1 КУпАП, за що передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Він стверджує, що постанова є законною, обґрунтованою, та такою. що не підлягає скасуванню.

Позивач та відповідач будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав.

Згідно постанови серії АР № 83200 від 27.09.2019 року, ОСОБА_1 19 жовтня 2019 рок о 09-30 год. рухався в Дніпропетровській області на трасі Н 11 поблизу с. Новоселівка, керуючи транспортним засобом ХАТ-250-22 з номерним знаком НОМЕР_1 , перевозив на ньому вантаж габаритом 4,10 м. не маючи відповідного дозволу МВС , чим порушив п. 22.5 ПДР України ( а.с.6).

Позивач як на підставу задоволення позовних вимог, посилається на той факт, що датою складення постанови є 27.09.2019 року, а факт вчинення правопорушення зафіксовано 19.10.2019 року.

Таким чином, обставини викладені в спірній постанові є безпідставними та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Склад адміністративного правопорушення обов`язково має містити наступні ознаки: об`єкт правопорушення, суб`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.

Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, полягає в тому, що ОСОБА_1 , 29.10.2019 року о 09-30 год. рухався в Дніпропетровській області на трасі Н 11 поблизу с. Новоселівка, керуючи транспортним засобом ХАТ-250-22 з номерним знаком НОМЕР_1 , перевозив на ньому вантаж габаритом 4,10 м. не маючи відповідного дозволу МВС , чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

З відеозапису долученого відповідачем до відзиву вбачається, що розгляд справи про притягнення позивач до адміністративної відповідальності відбувся 27.09.2019 року, однак в постанові серії АР № 832200 зазначено, що позивач керував транспортним засобом з порушенням правил дорожнього руху 29.10.2019 року

За таких обставини суд вважає, що наявні у постанові серії АР № 832200 від 27.09.2019 року недоліки є істотними, зокрема, щодо дати та часу вчинення порушення, які не можливо усунути при новому розгляді, оскільки будуть порушуватися права особи на свій захист. Із постанови інспектора поліції та долучених доказів не можливо встановити всі обставини та причетність ОСОБА_1 до порушення Правил дорожнього руху, які мали місце на думку інспектора поліції 29.10.2019 року із фактами, викладеними у постанові від 27.09.2019 року та правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено наявність об`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або Законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Крім того, рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Вищезазначене твердження узгоджується з правовою позицією ВС висвітленою в постанові суду від 30 травня 2018 року у справа №337/3389/16-а

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим вимоги останнього щодо скасування постанови є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії поліцейського ОСОБА_2 .В. суд зазначає таке.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду визнати неправомірними дії суб`єкта владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування постанови серії АР № 832200 від 27.09.2019 року.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності самі по собі не містять владно-управлінських ознак, оскільки юридичні наслідки для особи у даному випадку має лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. Отже, не діями відповідача, а його рішенням (оскаржуваною постановою), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в т.ч. скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 125 , 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної полії в Дніпропетровській області Руденка Миколи Володимировича про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР № 832200 від 27 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП від 27.09.2019 року та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510, 00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідача: ОСОБА_3 Микола Володимирович, поліцейський полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, вул. Волгоградська, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко