Справа № 826/14232/13-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2019 року

Київ

справа №826/14232/13-а

адміністративне провадження №К/9901/16957/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

заяву Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 квітня 2016 року по справі 826/14232/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «SKS LTD» (судді: Усенко Є.А., Веденяпін О.А., Зайцев М.П.) до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «SKS LTD» (далі - позивач, ТОВ «SKS LTD») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.04.2013 № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013, адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2016 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 залишено без змін.

ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулася до Верховного Суду України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.04.2016 у справі № 826/14232/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «SKS LTD» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

У заяві відповідач просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 20.04.2016, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2013 та відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з припиненням своєї діяльності Верховним Судом України, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2018 для розгляду даної справи визначено колегію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді у складі: Васильєвої І.А. (суддя-доповідач), Пасічник С.С., Юрченко В.П.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предметів спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

В якості підстав для перегляду судового рішення за пунктом першим частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач посилається на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права, а саме положень пункту 198.1, 198.4, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. На підтвердження зазначеного надає копію судового рішення цього ж суду від 20.02.2013 у справі № 2а-3378/11/2670, прийнятого за подібних обставин та предмета спору.

Суди попередніх інстанцій установили, що в період з 09.04.2013 по 11.04.2013, на підставі наказу ДПІ у Дніпровському районі м. Києва ДПС № 761/2240 від 09.04.2013 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «SKS LTD» з питань правильності нарахування податкового кредиту по взаємовідносинам з ДП ТОВ «Хортиця» за серпень, жовтень 2011 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт № 1043/2240/21516723 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «SKS LTD» з питань правильності нарахування податкового кредиту по взаємовідносинам з ДП ТОВ «Хортиця» за серпень, жовтень 2011 року», в якому зазначено, що перевіркою встановлено порушення: частини 5 статті 203, частин 1 та 2 статті 215, статті 216 Цивільного кодексу України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ДП ТОВ «Хотриця» при продажу товарів (послуг) ТОВ «SKS LTD» - пунктів 198.1, 198.4, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит за серпень 2011 року на загальну суму ПДВ 51 000,00 грн та жовтень 2011 року на суму 59 200,00 грн, що призвело до порушення пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України та як наслідок до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджеті на суму 110 200,00 грн., в т.ч. за серпень 2011 року на загальну суму 51 000,00 грн. та жовтень 2011 року на загальну суму 59 200, 00 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 24.04.2013 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 137 750 грн, в тому числі 110 200 грн - за основним платежем та 27 550 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду.

У справі, що розглядається суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, щодо реальності господарських операцій позивача з ДП ТОВ «Хортиця» на підставі оцінки приєднаних до справи доказів, а саме: копій накладних, податкових накладних, виписки по банківському рахунку, товарно-транспортних накладних про транспортування товару, договорів оренди нежитлових (виробничих) приміщень ТОВ «SKS LTD», оборотно-сальдових відомостей по рахунках 104, 105, 106; матеріальних звітів щодо обліку та списання у виробництво (ливарний цех) сировини (шихтових матеріалів (феросиліцій, феромарганець, чавун перероблений (чушка), банківських виписок з розрахункового рахунку позивача, які підтверджують перерахування ним грошових коштів ДП ТОВ «Хортиця» за чушку чавунну та феросировину; договорів на подальшу реалізацію позивачем виробленої чавунної продукції. Суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що будь-яких доводів з приводу того, що позивач був обізнаний зі станом виконання податкових зобов`язань постачальниками товару по ланцюгу поставки ДПІ не наводить. Згідно з актом про результати позапланової невиїзної перевірки ДП ТОВ «Хортиця» від 23.05.2012 № 301/222/31463450 товариство включило до податкових зобов`язань за жовтень 2011 року суми ПДВ за податковими накладними, виписаними на адресу ТОВ «SKS LTD».

В рішенні Вищого адміністративного суду України від 20.02.2013 у справі № 2а-3378/11/2670, суд скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що в ході аналізу податкової звітності встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності. Позивачем не доведена реальність операції, оскільки не підтверджується час здійснення операції, відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання. Відтак, господарська операція, що відбулася оформлена лише документально. Обставини справи та надані документи підтверджують той факт, що зазначені господарські операції є безтоварними.

Відтак, у заяві про перегляд судового рішення податковим органом порушується питання про різне застосування норм податкового і пов`язаного з ним законодавства, що регулюють підстави, умови, порядок, правильність і обґрунтованість обчислення, відображення і сплату сум податкових зобов`язань з податку на додану варітсть. Насамперед йдеться про реальність і товарність господарських операцій, на підставі яких формувався податковий кредит, а також про підтвердження/непідтвердження платниками податку товарності господарської операції належними і допустимими доказами.

Аналіз наведених судових рішень дає підстави вважати, що Вищий адміністративний суд України ухвалив їх за різних фактичних обставин справ, установлених судами, у зв`язку з чим не можна дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Із зіставлення рішення, про перегляд якого подано заяву, з рішенням на яке робиться посилання як на приклад неоднаковості у правозастосуванні, вбачається, що в основі кожного з них лежать конкретні фактичні обставини, які залежно від повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення в оскарженому рішенні були оцінені як такі, що документально підтверджують фактичність, товарність господарських операцій, здійснення яких давало право платнику податку (позивачу) сформувати податковий кредит за такими господарськими операціями, а в порівняних рішеннях - як такі, що не давали для цього підстав.

Наведене вище дає можливість дійти до висновку, що рішення Вищого адміністративного суду України додані на обґрунтування заяви, прийняті судами за інших фактичних обставин справи, а отже не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України Верховий Суд України відмовляє в задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися.

За таких обставин, керуючись статтями 235-242, 244, 244-1, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII, Суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 квітня 2016 року по справі 826/14232/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «SKS LTD» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко