Справа № 303/5161/15-а
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року

Київ

справа №303/5161/15-а

адміністративне провадження №К/9901/12522/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Мартинюк Н.М.,

суддів: Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Громадської організації «Товариство ромів Мукачева «Рома»

на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2015 року (головуючий суддя - Маргитич О.І.)

і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року (головуючий суддя - Пліш М.А., судді - Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.)

у справі №303/5161/15-а

за позовом Громадської організації «Товариство ромів Мукачева «Рома»

до Голови Мукачівської міської ради Закарпатської області Ленд`єла Золтана Золтановича

про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язати вчинити дії.

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Громадська організація «Товариство ромів Мукачева «Рома» (далі - «ГО «Товариство ромів Мукачева «Рома») у серпні 2015 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Голови Мукачівської міської ради Закарпатської області Ленд`єла Золтана Золтановича, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні відповіді на інформаційний запит від 15 липня 2015 року і зобов`язати надати повну інформацію на вказаний запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13 січня 2011 року (далі - «Закон України «Про доступ до публічної інформації»).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувшись до відповідача із запитом щодо надання інформації в рамках Плану заходів реалізації стратегії захисту та інтеграції в українське суспільство ромської національної меншини на період до 2020 року, Програми «Ромське населення Закарпаття на 2012-2015 роки», Програми «Ромське населення міста Мукачеве на 2012-2015 роки», відповідач, в порушеня вимог статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не надав відповіді на запит до 14 серпня 2015 року. Зазначив, що порушене право підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача надати належну, обґрунтовану відповідь.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області постановою від 15 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року, відмовив у задоволенні позову.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідач 21 липня 2015 року надав відповідь на інформаційний запит позивача від 15 липня 2015 року, який відповідач отримав 16 липня 2015 року, та надіслав на адресу, яка зазначена у листі заявника. Тобто, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідь позивачу була надана у строки визначені статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» і позовні вимоги ГО «Товариство ромів Мукачева «Рома» є безпідставними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечення)

У касаційній скарзі ГО «Товариство ромів Мукачева «Рома» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій і прийняти нову постанову про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що відповіді на його інформаційний запит від 15 липня 2015 року надано не було, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини першої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідно до якої розпорядник інформації має надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Також вказує, що відповідач не надав доказів того, що відповідь на інформаційний запит була направлена на адресу позивача і ним отримана.

Відповідач не подав відзиву на касаційну скаргу.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 15 липня 2015 року ГО «Товариство ромів Мукачева «Рома» звернулася до Голови Мукачівської міської ради Закарпатської області Ленд`єла З.З. із запитом щодо надання інформації в рамках Плану заходів реалізації стратегії захисту та інтеграції в українське суспільство ромської національної меншини на період до 2020 року, Програми «Ромське населення Закарпаття на 2012-2015 роки», Програми «Ромське населення міста Мукачеве на 2012-2015 роки».

У зазначеному запиті позивач просив надати звіт про покращення благоустрою на території ромського поселення в місті Мукачево за 2014-2015 роки.

Суди встановили, що згідно листа № 01-15П/1608 від 21 липня 2015 року, який знаходиться в матеріалах справи, відповідачем надіслано на адресу представника позивача відповідь на інформаційний запит від 15 липня 2015 року, що підтверджується копією витягу журналу відправної кореспонденції 01-42.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена і задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Пунктом 1 частини першої статті 13 вказаного Закону визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Статтею 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина дргуа статті 341 КАС України).

Згідно матеріалів справи, у запиті позивач висловив прохання надати звіт про покращення благоустрою на території ромського поселення в місті Мукачево за 2014-2015 роки.

Проте, у відповіді на запит, на яку посилався відповідач, зазначено: «для покращення благоустрою Управлінням міського господарства проводилась періодична зачистка території ромського поселення від несанкціонованих сміттєзвалищ, проводились роботи з покращення водопровідної мережі та дорожньо-вуличної мережі, а також мережі вуличного освітлення».

З огляду на цю відповідь, Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідач не надав звіту про покращення благоустрою на території ромського поселення в місті Мукачево за 2014-2015 роки, який просив позивач в інформаційному запиті. Так, відповідач обмежився зазначенням декількох заходів без жодних деталей їх проведення і посилань на роки, в яких такі заходи здійснювались та в чому саме полягали.

Благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля (стаття 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, наприклад, у Додатку 2 до Програми «Ромське населення Закарпаття на 2012-2015 роки» передбачені заходи щодо здійснення комплексного благоустрою територій, під`їзних шляхів у місцях компактного проживання ромів, облаштування громадських колодязів питної води, розроблення планів розвитку місць компактного проживання ромів та включення їх у план соціально-економічного розвитку територіальних громад, сіл і селищ, підвищення ролі громадського територіального самоврядування у місцях компактного проживання ромів, забезпечення проведення систематичних санітарно-епідеміологічних обстежень місць компактного проживання ромського населення та інші заходи.

Тобто, Програма «Ромське населення Закарпаття на 2012-2015 роки», серед інших документів, передбачає досить широкий перелік можливих заходів.

В силу викладених положень ту відповідь, на яку посилався відповідач, не можна вважати повною в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки розпорядник публічної інформації зобов`язаний надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відтак, Верховний Суд підсумовує, що оскаржена бездіяльність відповідача є протиправною, а тому позовні вимоги мають бути задоволені.

Отже, доводи касаційної скарги спростовують висновки судів попередніх інстанцій та приймаються Верховним Судом як обґрунтовані.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Частинами першою, третьою статті 351 КАС України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

За подання позовної заяви, апеляційної скарги і касаційної скарги позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 241,09 грн.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 241,09 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Мукачівської міської ради Закарпатської області.

Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Громадської організації «Товариство ромів Мукачева «Рома» задовольнити.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 вересня 2015 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року скасувати повністю.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Громадської організації «Товариство ромів Мукачева «Рома» до Голови Мукачівської міської ради Закарпатської області Ленд`єла Золтана Золтановича задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Голови Мукачівської міської ради Закарпатської області Ленд`єла Золтана Золтановича щодо ненадання повної відповіді на інформаційний запит Громадської організації «Товариство ромів Мукачева «Рома» від 15 липня 2015 року № Р-38.

Зобов`язати Голову Мукачівської міської ради Закарпатської області надати повну відповідь на запит Громадської організації «Товариство ромів Мукачева «Рома» від 15 липня 2015 року № Р-38 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Стягнути на користь Громадської організації Товариство ромів Мукачева «Рома» (; 89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Проектна, 2) за рахунок бюджетних асигнувань Мукачівської міської ради Закарпатської області (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Пушкіна, 2) суму судових витрат у розмірі 241 (двісті сорок однієї) гривні 09 (дев`яти) копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду