Справа № 9901/818/18
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2019 року

Київ

справа №9901/818/18

адміністративне провадження №П/9901/818/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Бившевої Л.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Загороднього А.А.,

представника позивача Мартиненко А.В.,

представника відповідача Карлаш Д.О., Ліходій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №9901/818/18 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя про визнання протиправними та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №1257/ко-18 від 20.07.2018 та рішення Вищої ради правосуддя №2982/0/15-18 від 25.09.2018,

УСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

1. 17 жовтня 2018 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, ВККСУ, Комісія), Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП) в якому позивач просить Суд визнати протиправними та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії України №1257/ко-18 від 20.07.2018 та рішення Вищої ради правосуддя №2982/0/15-18 від 25.09.2018.

2. Позивач вважає оскаржувані Рішення протиправним з огляду на таке.

2.1. Законом України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачено процедури, порядку такого виду оцінювання суддів як «оцінювання невідповідності судді займаній посаді», оскільки Законом врегульовано виключно питання кваліфікаційного оцінювання, де здійснюється оцінка здатності здійснювати правосуддя, а тому оцінювання відповідності судді займаній посаді відбувається не на підставі закону, а проведення будь-якого оцінювання судді з подальшим можливим звільнення судді з посади не відповідає європейським стандартам, тому дії, які вчинені суб`єктом владних повноважень на проведення такого оцінювання є протиправними та не можуть спричиняти негативних наслідків для особи.

2.2. Рішення ВККСУ не містить інформації про те, яким чином оцінено показники, які визначаються за результатами виконання практичного завдання, що свідчить про необґрунтованість рішень та відповідно про протиправність наслідків таких. Відхилення або відсутність аргументів щодо показників оцінювання свідчить про свавільність дій суб`єкту владних повноважень при реалізації ним дискреційних повноважень та є порушенням прав особи, яка розраховує на процесуальні гарантії, які мають бути дотримані.

2.3. Зазначає, що відповідач не обґрунтував та не виправдав свої дії щодо визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді судді, оскільки відповідачем не доведено чому при подоланні вимоги про необхідність набрання мінімально допустимого балу особу не допущено до продовження оцінювання, а також визнано такою, що не відповідає займаній посаді.

3. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 17.00 год. 12.11.2018.

3.1. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.11.2018 зупинено провадження у справі.

3.2. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. від 14.11.2018 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Олендера І.Я.

3.3. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В. від 15.11.2018 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Юрченко В.П.

3.4. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М. від 15.11.2018 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Ханової Р.Ф.

3.5. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Стародуба О.П. від 15.11.2018 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Гончарової І.А.

3.6. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В. від 15.11.2018 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Васильєвої І.А.

3.7. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 19.11.2018 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 11.30 год. 03.12.2018.

3.8. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03.12.2018 задоволено заяву судді Шипуліної Т.М. про самовідвід у розгляді адміністративної справи №9901/533/18.

3.9. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.12.2018 зупинено провадження у справі.

3.10. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П. від 27.12.2018 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Хохуляка В.В.

3.11. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П. від 27.12.2018 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Бившевої Л.І.

3.12. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 28.01.2019 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 12.00 год. 11.02.2019.

3.13. У судовому засіданні призначене на 12.00 год. 11.02.2019 оголошено перерву. Розгляд справи призначено на 10.15 год. 11.03.2019.

3.14. У судовому засіданні призначене на 10.15 год. 11.03.2019 оголошено перерву. Розгляд справи призначено на 16.30 год. 16.04.2019.

3.15. У судовому засіданні 22.04.2019 оголошено перерву. Розгляд справи призначено на 16.30 год. 20.05.2019.

3.16. У судовому засіданні 27.05.2019 оголошено перерву. Розгляд справи призначено на 16.30 год. 01.07.2019.

3.17. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 01.07.2019 зупинено провадження у справі.

3.18. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 03.07.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Гончарової І.А.

3.19. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Жука А.В. від 03.07.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Олендера І.Я.

3.20. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Блажівської Н.Є. від 03.07.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Хохуляка В.В.

3.21. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В. від 03.07.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Ханової Р.Ф.

3.22. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Дашутіна І.В. від 04.07.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Бившевої Л.І.

3.23. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 10.07.2019 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 17.00 год. 16.09.2019.

3.24. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16.09.2019 зупинено провадження у справі.

3.25. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Білоуса О.В. від 18.09.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Хохуляка В.В.

3.26. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л. від 18.09.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Олендера І.Я.

3.27. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Рибачука А.І. від 18.09.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Бившевої Л.І.

3.28. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В. від 18.09.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Гончарової І.А.

3.29. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 19.09.2019 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про відвід судді Ханової Р.Ф.

3.30. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 30.09.2019 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 16.30 год. 21.10.2019.

3.31. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.10.2019 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі № 9901/818/18.

3.32. У судовому засіданні 21.10.2019 судом було закінчено з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами. Оголошено перерву, розгляд справи призначено на 12.00 год. 11.11.2019.

3.33. У судовому засіданні 11.11.2019 жодних заяв від учасників справи не надходило, пояснення не надавались.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Позивач ОСОБА_1 перебував на посаді судді Шевченківського районного суду міста Києва.

5. 1 лютого 2018 року рішенням №8/зп-18 Вищою кваліфікаційною комісією суддів України призначено проведення іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді.

6. У тому ж рішенні Комісія визначила, зокрема, стадії складення іспиту: перша стадія - анонімне письмове тестування; друга стадія - виконання практичного завдання.

7. Рішенням Комісії від 6 лютого 2018 року рішенням №13/зп-18 Вища кваліфікаційна комісія суддів України встановила, що мінімально допустимий бал іспиту - 50 відсотків від максимально можливого бала у разі набрання суддею: 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за складення анонімного письмового тестування; 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання.

8. Комісією встановлено, що суддя ОСОБА_1 за результатами складення анонімного письмового тестування отримав 48,375 бали (з максимально можливих 90), за виконання практичного завдання - 30,5 бали (з максимально можливих 120).

9. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №1257/ко-18 від 20.07.2018 вирішено: визначити, що суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 не склав іспит для суддів місцевих та апеляційних судів, призначений рішенням Комісії від 2 березня 2018 року №33/зп-18; відмовити судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди», призначеного рішенням Комісії від 1 лютого 2018 року №8/зп-18, за результатами іспиту суддів місцевих та апеляційних судів; визнати суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді; внести подання до Вищої ради правосуддя про звільнення з посади судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10. В обґрунтування позовних вимог та протиправності рішення позивач наводить такі аргументи.

10.1. Зазначає, що оцінювання відповідності судді займаній посаді відбувається не на підставі положень відповідного закону, тоді як проведення будь-якого оцінювання судді з подальшим можливим звільнення судді з посади не відповідає європейським стандартам, а тому дії, які вчинені суб`єктом владних повноважень на проведення такого оцінювання є протиправними та не можуть спричиняти негативних наслідків для особи. Крім того, Законом України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачено процедури, порядку такого виду оцінювання суддів як «оцінювання невідповідності судді займаній посаді».

10.2. Рішення ВККСУ не містить інформації про те, яким чином оцінено показники, які визначаються за результатами виконання практичного завдання, що свідчить про необґрунтованість такого рішення та відповідно про протиправність їх наслідків. Відхилення або відсутність аргументів щодо показників оцінювання свідчить про свавільність дій суб`єкту владних повноважень при реалізації ним дискреційних повноважень та є порушенням прав особи, яка розраховує на процесуальні гарантії, які мають бути дотримані. Крім того, відповідачем не надано обґрунтування висновків щодо визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді судді.

11. У відзиві на позов ВККСУ зазначає, що з доводами позовної заяви не погоджується, звертає увагу на те, що процедура кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді судді Малинникова Олега Федоровича була проведена відповідачем у відповідності до вимог Закону, Порядку та Регламенту ВККСУ. Відповідач проти позову заперечував. Свою позицію відповідач обґрунтовував тим, що частиною п`ятою статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Комісією. На виконання вказаної норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ВККСУ рішенням від 3.11.20116 №143/зп-16 затверджено Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (далі - Положення). Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді визначені розділом V Положення «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді». З посиланням на пункт 9 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» та пункт 10 розділу V «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді» Положення відповідач зазначив, що оскільки суддя ОСОБА_1 за результатами виконання практичного завдання отримав менше 50 відсотків від максимально можливого бала за виконання цього завдання, він не склав іспиту, відповідно не може бути допущеним до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди». У зв`язку з цим Комісія прийняла оскаржуване Рішення, яким визнала суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді. Процедура кваліфікаційного оцінювання стосовно ОСОБА_1 була проведена в порядку та відповідно до вимог чинного законодавства України, а дії Комісії повністю відповідають нормам Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закону №1402-VIII) та нормативних актів, прийнятих відповідачем на основі положень вказаного Закону.

11.1. Відповідач зазначає, що адміністративний позов ОСОБА_1 не містить жодних законодавчих обґрунтувань та доказів, які ю свідчили, що оскаржуване рішення ВККСУ прийнято всупереч чинного законодавства України та є таким, що спричинило певні правові наслідки у розумінні статей 2, 4, 5, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, які призвели до порушення прав, свобод та законних інтересів позивача.

11.2. У відзиві на позов ВРП зазначає, що з доводами позовної заяви не погоджується, звертає увагу на те, що положеннями Конституції України безпосередньо передбачено, що підставою для звільнення судді з займаної посади є виявлення за результатами оцінювання його невідповідності цій посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання. Крім того, законодавець чітко визначив підстави для оскарження та скасування рішення про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, які є вичерпними та не підлягають розширеному тлумаченню. Оскаржувані рішення відповідають всім встановленим чинним законодавством вимогам.

IV. ОЦІНКА СУДУ та ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

13. Оцінивши обставини справи, підтверджені доказами, наведені сторонами аргументи на обґрунтування позову та заперечень, Суд дійшов наступних висновків.

14. Згідно з підпунктом 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.

15. Відповідно до пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

15.1. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя на підставі подання відповідної колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

15.2. Відповідно до частини 1 статті 83 Закону №1402-VIII кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

За частиною 1 цієї статті критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 83 Закону №1402-VIII підставою для призначення кваліфікаційного оцінювання є рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про призначення кваліфікаційного оцінювання судді у випадках, визначених законом.

Згідно з частиною 5 статті 83 Закону №1402-VIII Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

16. Відповідно до частини 1 статті 85 Закону №1402-VIII кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України.

Згідно з частиною 2 статті 85 Закону №1402-VIII іспит є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться шляхом складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією.

Порядок проведення іспиту та методика встановлення його результатів затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.

Тестові та практичні завдання іспиту складаються з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України зобов`язана забезпечити прозорість іспиту. На кожному етапі та під час оцінювання результатів можуть бути присутніми будь-які заінтересовані особи.

17. Відповідно до частини 1 статті 88 Закону №1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Згідно з частиною 2 статті 88 Закону №1402-VIII суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 88 Закону №1402-VIII рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання; 3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання; 4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

18. На виконання положень частини 5 статті 83 Закону №1402-VIII Комісія рішенням від 03.11.2016 №143/зп-16 затвердила Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення.

19. Відповідно до пунктів 4-6 розділу І «Загальні положення» Положення кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складення іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди.

Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Комісія. Якщо не ухвалене інше рішення, першим етапом кваліфікаційного оцінювання є складення іспиту. У разі ухвалення рішення Комісії про зміну черговості етапів кваліфікаційного оцінювання порядок допуску до наступного етапу та застосування мінімально допустимих балів визначається зазначеним рішенням.

За результатами одного етапу кваліфікаційного оцінювання Комісія ухвалює рішення щодо допуску судді (кандидата на посаду судді) до іншого етапу кваліфікаційного оцінювання.

20. У преамбулі Порядку (затвердженого рішенням ВККС від 04.11.2016 №144/зп-16) зазначено, що він визначає порядок проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі (у Порядку) - Закон).

21. Згідно з пунктами 1, 2 цього Порядку іспит - це встановлений Законом етап кваліфікаційного оцінювання, який є основним засобом виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону судді та/ або кандидата на посаду судді (далі - учасник іспиту).

Іспит проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності учасника іспиту здійснювати правосуддя у відповідному суді або для оцінювання відповідності учасника іспиту займаній посаді судді за критерієм професійної компетентності. Іспит відбувається шляхом складення учасником іспиту анонімного письмового тестування та виконання письмового практичного завдання.

22. Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

23. Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення відповідність судді критерію професійної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: рівень знань у сфері права; рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні; ефективність здійснення правосуддя; діяльність щодо підвищення фахового рівня (підпункти 1.1. - 1.4.).

24. За змістом пунктів 2 і 3 глави 2 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення показники «рівень знань у сфері права» та «рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні» оцінюються під час іспиту на підставі відповідно анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання.

25. Відповідно до пунктів 1-4 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

26. Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.

Усі статистичні дані є допоміжними показниками у процесі кваліфікаційного оцінювання та мають бути досліджені у сукупності з якісними показниками.

Рішення про підтвердження здатності здійснювати правосуддя суддею (кандидатом на посаду судді) у відповідному суді ухвалюється у випадку отримання ним мінімально допустимих і більших балів за результатами іспиту, а також бала, більшого за 0, за результатами оцінювання критеріїв особистої компетентності, соціальної компетентності професійної етики та доброчесності.

27. За змістом підпункту 5.1 пункту 5 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення критерії компетентності оцінюються так: професійна компетентність (за показниками, отриманими під час іспиту) - 300 балів, з яких: рівень знань у сфері права - 90 балів (підпункт 5.1.1.1.); рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні - 120 балів (підпункт 5.1.1.2.); ефективність здійснення суддею правосуддя або фахова діяльність для кандидата на посаду судді - 80 балів (підпункт 5.1.1.3.); діяльність щодо підвищення фахового рівня - 10 балів (підпункт 5.1.1.4.); особиста компетентність - 100 балів (підпункт 5.1.2.); соціальна компетентність - 100 балів (підпункт 5.1.3.).

28. Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення мінімально допустимим є бал, отриманий за результатами оцінки критерію кваліфікаційного оцінювання, який дозволяє судді (кандидату на посаду судді) продовжувати участь у кваліфікаційному оцінюванні.

29. Згідно з підпунктами 6.2.1-6.2.3 підпункту 6.2 пункту 6 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення мінімально допустимий бал визначається для: анонімного письмового тестування; виконання практичного завдання; іспиту.

30. Відповідно до підпунктів 6.3., 6.4. пункту 6 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення мінімально допустимі бали при складенні анонімного письмового тестування та виконанні практичного завдання визначаються рішенням Комісії за критеріальним методом відповідно до Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів. Мінімально допустимий бал при виконанні практичного завдання встановлюється для визначення мінімально допустимого бала іспиту.

31. Мінімально допустимий бал іспиту визначається рішенням Комісії за сумою мінімально допустимих балів анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання.

32. Відповідно до пункту 18 розділу V «Опрацювання матеріалів складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання» Порядку загальним результатом складення іспиту є сума балів, отримана учасником іспиту за результатами складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання.

33. Згідно з пунктами 7-9 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення суддя (кандидат на посаду судді), який за результатами складення анонімного письмового тестування набрав менше мінімально допустимого бала, на підставі відповідного рішення Комісії не допускається до виконання практичного завдання, припиняє участь у кваліфікаційному оцінюванні та визнається таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.

34. Суддя (кандидат на посаду судді), який за результатами виконання практичного завдання набрав менше мінімально допустимого бала, допускається до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання у разі набрання ним мінімально допустимого бала іспиту.

35. Суддя (кандидат на посаду судді), який за результатами етапу «Іспит» набрав менше мінімально допустимого бала, на підставі відповідного рішення Комісії не допускається до етапу «Дослідження досьє та співбесіда», припиняє участь у кваліфікаційному оцінюванні та визнається таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді або відповідність займаній посаді.

36. Згідно з пунктом 14 розділу ІІІ «Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання» Положення іспит проводиться з метою виявлення рівня знань, практичних навичок та умінь у застосуванні закону, здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією.

Іспит складається з двох стадій: 1) складення анонімного письмового тестування; 2) виконання практичного завдання.

Рішення про черговість стадій проведення іспиту ухвалює Комісія. Якщо не ухвалене інше рішення, першою стадією іспиту є складення анонімного письмового тестування. У разі ухвалення рішення Комісії про зміну черговості стадій складення іспиту порядок допуску до наступної стадії та застосування мінімально допустимих балів визначається зазначеним рішенням.

Для цілей проведення іспиту Комісія на підставі відповідних рішень: 1) визначає мінімально допустимі бали анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання; 2) затверджує деперсоніфіковані (кодовані) та персоніфіковані (декодовані) результати анонімного письмового тестування та практичного завдання; 3) визначає мінімально допустимий бал іспиту та затверджує його результати.

37. Згідно з підпунктами 33.1.1. та 33.2.2. пункту 33 розділу ІІІ «Порядок проведення кваліфікаційного оцінювання» Положення у разі недопуску судді (кандидата на посаду судді) до наступного етапу кваліфікаційного оцінювання за результатами попереднього етапу Комісія може ухвалити рішення про: непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді (у випадку проведення кваліфікаційного оцінювання з метою визначення здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді); невідповідність судді займаній посаді (у разі проведення кваліфікаційного оцінювання з метою оцінювання відповідності займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п`ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»).

38. Відповідно до пункту 1 розділу V «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді» Положення організація та проведення кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності судді займаній посаді здійснюється за правилами, встановленими цим Положенням, з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

39. Згідно з пунктом 9 розділу V «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді» Положення мінімально допустимий бал іспиту під час кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді ? 50 відсотків від максимально можливого бала, встановленого в межах цього іспиту.

40. Згідно з пунктом 10 розділу V «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді» Положення за результатами кваліфікаційного оцінювання судді для підтвердження відповідності займаній посаді Комісія ухвалює одне з таких рішень: про відповідність займаній посаді судді; про невідповідність займаній посаді судді (підпункти 10.1. та 10.2.).

41. З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване Рішення №1257/ко-18 від 20.07.2018 Комісія прийняла у зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_1 (в межах іспиту для суддів місцевих та апеляційних судів, призначений рішенням Комісії від 2 березня 2018 року №33/зп-18) за результатами складення анонімного письмового тестування отримав 48,375 бали (з максимально можливих 90), за виконання практичного завдання - 30,5 бали (з максимально можливих 120), тобто отримав менше 50 відсотків від максимально можливого бала за виконання цього завдання.

42. Позивач у позовній заяві не заперечує, що кількість балів, які він отримав за виконання практичного завдання на цій стадії іспиту, є меншою за половину від максимально можливого бала за це завдання (120 / 2 = 60). Однак, з посиланням на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Порядку та Положення затверджених ВККСУ, вважає результати іспиту необ`єктивними, рішення невмотивоване, прийняте без обґрунтування критеріїв та методики в наданні відповідних оцінок за результатами складання особою завдань. Зазначає, що оскаржуване рішення ВККСУ не містить інформації про те, яким чином оцінено показники, які визначаються за результатами виконання практичного завдання, що свідчить про необґрунтованість такого рішення та відповідно про протиправність їх наслідків. Відхилення або відсутність аргументів щодо показників оцінювання свідчить про свавільність дій суб`єкту владних повноважень при реалізації ним дискреційних повноважень та є порушенням прав особи, яка розраховує на процесуальні гарантії, які мають бути дотримані.

43. Щодо вказаних доводів позивача колегія суддів зазначає наступне.

43.1. На виконання положень частини п`ятої статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою визначено, що порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Комісією, ВККСУ рішенням від 3.11.20116 №143/зп-16 було затверджено Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, яке в свою чергу визначає серед іншого особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді та методологія кваліфікаційного оцінювання.

43.2. Рішенням Комісії від 6 лютого 2018 року рішенням №13/зп-18 Вища кваліфікаційна комісія суддів України встановила, що мінімально допустимий бал іспиту - 50 відсотків від максимально можливого бала у разі набрання суддею: 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за складення анонімного письмового тестування; 50 і більше відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання.

43.3. За змістом пунктів 2 і 3 глави 2 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення показники «рівень знань у сфері права» та «рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні» оцінюються під час іспиту на підставі відповідно анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання. Відповідно до пунктів 1-4 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням відповідно до результатів кваліфікаційного оцінювання.

43.4. Суддя (кандидат на посаду судді), який за результатами етапу «Іспит» набрав менше мінімально допустимого бала, на підставі відповідного рішення Комісії не допускається до етапу «Дослідження досьє та співбесіда», припиняє участь у кваліфікаційному оцінюванні та визнається таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді або відповідність займаній посаді (пункт 9 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» Положення).

44.4. Колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення ВККСУ №1257/ко-18 від 20.07.2018 прийняте у відповідності до вимог та положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Порядку та Положення затверджених ВККСУ. У оскаржуваному рішенні Комісія з посиланням на пункт 9 глави 6 розділу ІІ «Методологія кваліфікаційного оцінювання» та пункт 10 розділу V «Особливості проведення кваліфікаційного оцінювання для підтвердження відповідності судді займаній посаді» Положення зазначила, що оскільки суддя ОСОБА_1 за результатами виконання практичного завдання отримав менше 50 відсотків від максимально можливого бала за виконання цього завдання, він не склав іспиту, відповідно не може бути допущеним до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди».

44.5. Крім того, оскаржуване рішення Комісії №1257/ко-18 від 20.07.2018 містить підстави його ухвалення, так у вказаному рішенні Комісії визначено, що позивач, як учасник кваліфікаційного оцінювання, отримав результат, який є меншим 50 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання, тобто не склав іспит, що відповідно до статей 83-86, 93, 101 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є законодавчими підставами для ухвалення такого рішення.

44.6. Колегія суддів погоджується з доводами ВККСУ, що оскаржуване рішення є мотивованим з урахуванням наявності фактичних обставин, а саме: участі позивача у процедурі кваліфікаційного оцінювання, складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання, оскільки основним та єдиним мотивом для прийняття оскаржуваного рішення є нескладання позивачем іспиту, що породжує юридичні наслідки (чітко визначені положеннями чинного законодавства) - визнання судді таким, що не відповідає займаній посаді.

44.7. При цьому, позивач посилаючись на порушення ВККСУ вказаних вище положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів», приписів Положення та Порядку не вказав у чому саме полягає порушення зі сторони Комісії щодо обмеження прав, свобод чи порушення законних інтересів позивача. Крім того, позивачем не доведено та/або не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження порушення Комісією порядку проведення самого кваліфікаційного оцінювання. Тобто, позивач не заперечує, що кваліфікаційне оцінювання (складення анонімного письмового тестування та виконання практичного завдання) було проведено ВККСУ у відповідності до вимог чинного законодавства.

45. Отже, враховуючи зазначення в оскаржуваному рішенні ВККСУ визначених законом підстав та мотивів, з яких відповідач дійшов відповідних висновків, то проаналізувавши зміст такого, Судом встановлено його відповідність критеріям обґрунтованості та вмотивованості.

46. Таким чином, оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, зваживши всі аргументи та доводи сторін, Суд вважає, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України, приймаючи оскаржуване рішення, діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, з дотриманням принципів обґрунтованості, пропорційності, права особи на участь у процесі прийняття рішення та законності. Оспорюване рішення містить обґрунтовані мотиви, з яких відповідач дійшов висновку про наявність підстав для недопуску ОСОБА_1 до другого етапу проведення оцінювання на відповідність займаній посаді «Дослідження досьє та проведення співбесіди» та щодо його невідповідності займаній посаді.

47. Щодо оскарження позивачем рішення Вищої ради правосуддя №2982/0/15-18 від 25.09.2018 колегія суддів зазначає наступне.

47.1. Позивачем у позовній заяві визначено, що вимога про визнання протиправним вказаного рішення ВРП є похідною від вимоги про визнання протиправним рішення ВККСУ №1257/ко-18 від 20.07.2018. З огляду на те, що Суд дійшов висновку, що вказане рішення ВККСУ є прийнятим відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, з дотриманням принципів обґрунтованості, пропорційності, права особи на участь у процесі прийняття рішення та законності, то визначена позивачем похідна вимога про скасування рішення ВРП №2982/0/15-18 від 25.09.2018 не підлягає задоволенню.

48. З огляду на встановлені в цій справі обставини та правове регулювання спірних правовідносин Суд встановив, що оскаржувані рішення відповідають вимогам, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

49. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

50. За правилами статті 139 КАС понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 22, 241-246, 250, 255, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Вищої ради правосуддя про визнання протиправними та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №1257/ко-18 від 20.07.2018 та рішення Вищої ради правосуддя №2982/0/15-18 від 25.09.2018 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з дня складення повного судового рішення)

Рішення складене та підписане 18.11.2019.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер,

Л.І. Бившева,

І.А. Гончарова,

Р.Ф. Ханова,

В.В. Хохуляк,

Судді Верховного Суду