Справа № 440/3381/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3381/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гринько М.В.,

представника відповідачів - Бондаренко Ю.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови від 20.08.2019 № 138765 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що автомобілем перевозився сипучий вантаж - соя, який є подільним. Наполягав на тому, що притягнення його до відповідальності за надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» є протиправним, оскільки отримати дозвіл на рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад встановлені нормативи у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами не можливо. Також вказав на те, що з наданих відповідачем документів неможливо встановити характеристики зважувального обладнання, з допомогою якого проводилося зважування.

Ухвалою суду від 24.09.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

07.10.2019 до суду надійшов відзив на позов, у якому представником відповідача зазначено, що Постановою КМУ від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" в разі виявлення перевантаження хоча б одного з нормативних параметрів (загальної ваги, осьового навантаження) нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування здійснюється незалежно від типу вантажу.

Ухвалою суду від 29.10.2019 до участі у справі в якості другого відповідача залучено Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки).

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 18.11.2019 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 28.03.2003. Основним видом діяльності підприємця є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур /а.с. 22-23/.

У користуванні позивача, на підставі договору оренди автомобіля від 03.06.2019 № 01-а, знаходиться вантажний автомобіль DAF FТ XF 105.460 д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки BENALU д.н. НОМЕР_2 /а.с. 13-19/.

18.07.2019 зазначений автомобіль виконував перевезення сипучого вантажу - сої за маршрутом Харсіки-Власівка.

На 171 км+884 м автодороги Р-60, Полтавська область, автомобіль позивача був зупинений для проходження габаритно-вагового контролю працівниками Укртрансбезпеки у Полтавській області.

За результатами зважування автомобіля позивача встановлено, що його загальна маса становить 40,84 т при нормативно допустимої 40 т, навантаження на першу вісь 6,96 т, навантаження на другу вісь 14,16 т, навантаження на третю вісь 6,00 т, навантаження на четверту вісь 6,76 т, навантаження на п`яту вісь 6,96 т, при допустимому навантаженні на одиночну вісь - 11 т.

Таким чином, під час габаритно-вагового контролю було встановлено перевищення навантаження на одну вісь.

За результатами перевірки співробітниками Укртрансбезпеки у Полтавській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 127446 від 18.07.2019 /а.с. 73/, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0015486 від 18.07.2019, Розрахунок № 0015486 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту від 18.07.2019 та Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0023824 від 18.07.2019 /а.с. 65-67/.

20.08.2019 постановою начальника управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №138765 на позивача накладено штраф в сумі 1700,00 грн. за правопорушення передбачене абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 вказаного Закону /а.с. 9/.

Позивач не погодився із вказаною постановою та оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

За змістом п.15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (надалі - Порядок №1567), під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абзац 2).

Як видно з матеріалів справи, підставою для висновків відповідачів про порушення позивачем вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» стали твердження перевіряючих про відсутність на час проведення перевірки дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок №879).

За визначенням, наведеним у пп.3 п.2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, передбачено, що з спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

За результатами зважування було встановлено, що нормативно допустиме навантаження на одиночну вісь - 11 т, тоді як фактичне навантаження на одиночну вісь (2) - 14,16 т.

Суд зазначає, що згідно з п.28 Порядку №879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Статтею 33 Законом України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно із п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року за №30).

Таким чином, враховуючи вищевикладене та встановлений факт навантаження транспортного засобу, що належить позивачу, з перевищенням допустимих параметрів навантаження на вісь транспортного засобу, наявне порушення позивачем вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», за що передбачена відповідальність аб.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів позивач під час перевірки не надав.

Процедура та підстави прийняття спірної постанови відповідають Закону.

Щодо тверджень позивача про те, що в акті про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, не зазначено відомостей щодо зважувального обладнання, суд зазначає наступне.

Форма таких документів затверджена Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013 та не передбачає зазначення таких даних.

Посилання позивача на той факт, що ним здійснювалося перевезення сипучого, тобто подільного вантажу, а тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, не спростовує вини позивача у порушенні законодавства, а навпаки, підтверджує той факт, що позивач, знаючи про пряму заборону такого перевезення законодавством України свідомо здійснив таке перевезення всупереч заборони, встановленій нормами чинного законодавства.

Таким чином, Укртрансбезпека у Полтавській області правомірно винесла постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.08.2019 № 138765 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про скасування вище вказаної спірної постанови задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними та скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25 листопада 2019 року.

Суддя А.Б. Головко