Справа № 460/2099/19
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2019 року м. Рівне №460/2099/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Поляк І. В.,

відповідача: представник Палій М. В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" (далі ПрАТ "Рівнеазот", позивач) звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач), в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 03.07.2019 №Ю-258-11 в сумі 59 296 872,21 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав про те, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована на підставі даних індивідуальної картки платника податків ПрАТ "Рівнеазот" по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 30.06.2019. При цьому, на момент формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 №Ю-258-11 не відбулося узгодження сум недоїмки зі спати єдиного внеску, визначених у попередніх вимогах, внаслідок оскарження ПрАТ "Рівнеазот" таких вимог у судовому порядку. Позивач наголошував на тому, що вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 03.07.2019 №Ю-258-11 могла бути сформована тільки на суму зростання боргу (недоїмки), однак сформована на усю суму недоїмки, що також включена до попередніх податкових вимог, які є предметом судового оскарження. Зважаючи на те, що вимога є виконавчим документом, вона надає відповідачу право на повторне стягнення з ПрАТ "Рівнеазот" суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, стягнення якої вже передбачено попередніми вимогами. Крім того, позивач звертав увагу на те, що на момент формування оскаржуваної вимоги частина попередніх вимог органу ДФС була скасована судовими рішеннями, які набрали законної сили, а тому в силу вимог чинного законодавства вважаються відкликаними. Поряд з цим, позивач зазначав про сплату єдиного соціального внеску за травень 2019 року через Товариство з обмеженою відповідальністю "Хім-Трейд" (далі ТОВ "Хім-Трейд"), проте перераховані кошти не зараховані в рахунок сплати єдиного внеску. Вказував на протиправність таких дій відповідача, з огляду на те, що на всі рахунки ПрАТ "Рівнеазот" накладено арешт, що унеможливлювало безпосереднє виконання Товариством обов`язку зі сплати єдиного внеску, шляхом перерахування відповідних коштів з рахунку платника на рахунок органу доходів і зборів. При цьому, ТОВ "Хім-Трейд", сплачуючи єдиний соціальний внесок на підставі відповідного договору доручення та виданої позивачем довіреності, діяв від імені та за рахунок позивача, як довірителя. Тому, позивач вважав, що підстав не зараховувати до інтегрованої картки платника податку сплачені суми єдиного соціального внеску у відповідача не було. З огляду на наведене, позивач просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 19.09.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 28.10.2019 о 09:15 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву, поданому 07.10.2019. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач, зокрема, зазначив, що відповідно приписів Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Вказував, що п.9 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" прямо передбачено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством. Крім того, відповідач покликався на можливе застосування фінансових санкцій (штрафу та пені) за порушення норм законодавства про єдиний внесок. Вказав, що за обліковими даними інформаційної системи органу доходів і зборів загальна сума заборгованості позивача станом на 30.06.2019 становить 59 296 872,21 грн. Враховуючи зазначене, відповідач вважав позовну заяву безпідставною та просив залишити її без задоволення (т.1 а.с.219-220).

10.10.2019 позивачем через ВДЗ (канцелярію) суду подано відповідь на відзив, в якій він спростовував аргументи відповідача, викладені у відзиві, та просив суд позов задовольнити повністю (т.1 а.с.233).

Ухвалою суду від 28.10.2019 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 15.11.2019 о 14:30 год. Клопотання відповідача - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про здійснення судового засідання в режимі відеоконференції, - задоволено. Викликано у судове засідання, призначене на 15.11.2019 на 14:30 год., відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України (його представників) у режимі відеоконференції, забезпечення якої доручено Львівському окружному адміністративному суду.

У судовому засіданні, призначеному на 15.11.2019, представник позивача надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні, призначеному на 15.11.2019, представник відповідача надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що ПрАТ "Рівнеазот" зареєстроване як юридична особа 13.11.1995; вид економічної діяльності: виробництво добрив і азотних сполук; є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

18.10.2018 постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції у Рівненській області Гаврилюк О.Я. у ЗВП №55154344 про арешт коштів боржника, накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках ПрАТ "Рівнеазот", а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (т.1 а.с.203).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. від 30.10.2018 у ВП №57556013 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках ПрАТ "Рівнеазот", а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника (т.1 а.с.204).

18.02.2019 між ПрАТ "Рівнеазот" (далі Довіритель) та ТОВ "Хім-Трейд" (далі Повірений) укладено Договір доручення №134, згідно з п.1.1.- 1.2. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобов`язання (перелік юридичних дій), порядок виконання та інші вказівки передбачаються Сторонами і додатках до Договору. Виконані грошові зобов`язання, вчиненні Повіреним на виконання цього Договору та/або прийняття Повіреним виконання грошових зобов`язань від інших осіб на виконання цього Договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки Довірителя (т.1 а.с.20-21).

На виконання вказаного договору позивачем видано Довіреність №3723-ю від 20.02.2019, якою уповноважено ТОВ "Хім-Трейд" вчиняти від імені ПрАТ "Рівнеазот" дії згідно Договору доручення №134 від 18.02.2019, зокрема: сплачувати (перераховувати) єдиний соціальний внесок (т.1 а.с.22).

Тобто, внаслідок арешту рахунків позивача, сплата єдиного внеску за травень 2019 року здійснювалась від імені та за рахунок ПрАТ "Рівнеазот" його Повіреним відповідно до Договору доручення від 18.02.2019 №134 та довіреності від 20.02.2019 №3723-ю ТОВ "Хім-Трейд", що підтверджується звітом ПрАТ "Рівнеазот" по єдиному внеску за травень 2019 року та платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.190-191; 198-202).

У графі "призначення платежу" у відповідних платіжних дорученнях вказано, що оплата здійснювалась від імені ПрАТ "Рівнеазот".

При цьому, судом також встановлено, що листом від 13.02.2018 №6807/10/28-10-41-03-10 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звертався до позивача з вимогою про надання завірених копій документів по договорам доручення щодо сплати сум єдиного соціального внеску за період 2016-2017 роки та повідомив про необхідність надання аналогічних завірених копій документів в подальшому (т.1 а.с.195).

Листом від 24.06.2019 №1743 позивач повідомив Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, що ПрАТ "Рівнеазот" в травні 2019 року єдиний соціальний внесок сплачував через підприємство ТОВ "Хім-Трейд" згідно договору доручення №134 від 18.02.2019 та довіреністю №3723-ю від 20.02.2019 на суму 8 868 851,72 грн (т.1 а.с.196).

Листом від 01.08.2019 №2054 позивач повідомив Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, що ПрАТ "Рівнеазот" в червні 2019 року єдиний соціальний внесок сплачував через підприємство ТОВ "Хім-Трейд" згідно договору доручення №134 від 18.02.2019 та довіреністю №3723-ю від 20.02.2019 на суму 8 648 638,76 грн (т.1 а.с.197).

Доказів зарахування таких платежів в рахунок сплати єдиного внеску позивача матеріали справи не містять.

05.07.2019 ПрАТ "Рівнеазот" отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 №Ю-258-11, яка сформована Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби станом на 30.06.2019 на суму 59 296 872,21 грн (т.1 а.с.11).

Не погоджуючись із зазначеною вимогою та з розрахунком суми недоїмки 12.07.2019 ПрАТ "Рівнеазот", звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою за вих.№309-юд (а.с.11-16).

21.08.2019 ПрАТ "Рівнеазот" отримало рішення директора Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Державної фіскальної служби України від 19.08.2019 №39842/6/99-99-11-05-02-25 про результати розгляду скарги, у якому зазначено, що за обліковими даними інформаційної системи органу доходів і зборів загальна сума заборгованості скаржника станом на 30.06.2019 становить 59 296 872,21 грн, на підставі чого сформовано оскаржувану вимогу. За таких обставин, вирішено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2019 №Ю-258-11 залишити без змін, а скаргу ПрАТ "Рівнеазот", - без задоволення (т.1 а.с.17-18).

За таких обставин, ПрАТ "Рівнеазот" звернулося до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464).

Приписами ст.2 Закону №2464 визначено, що його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Статтею 3 Закону №2464 передбачено принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, серед яких: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов`язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464 до платників єдиного внеску віднесено роботодавців, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 2 статті 6 Закону №2464 передбачено, що до обов`язків платника єдиного внеску, зокрема, віднесено: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч.4 ст.8 Закону №2464 порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 9 Закону №2464 визначено порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску, відповідно до вимог якої:

- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті зокрема шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування;

- для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску; обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку;

- днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів;

- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 №469) та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі Інструкція № 449), визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів.

Підпункт 1 пункту 2 розділу IV Інструкції № 449 визначає, що сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника в національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства), для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Частиною 9 статті 25 Закону №2464 встановлено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

На переконання сторони відповідача, саме з огляду на вимоги ч.9 ст.25 Закону №2464 позивач не виконав свого обов`язку зі сплати єдиного внеску, а тому не зарахування платежів, здійснених через ТОВ "Хім-Трейд" є підставним та правомірним.

Щодо зазначених доводів відповідача суд вказує на таке.

Вимогами п.1 ч.1 ст.4, ч.5, 7, 12 ст.9 Закону №2464 на позивача, як платника єдиного соціального внеску, покладено безумовний обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску, незалежно від його фінансового стану, шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів з його банківського рахунку.

Разом з тим, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на всі рахунки ПрАТ "Рівнеазот" накладено арешт, що унеможливлює виконання позивачем зазначеного обов`язку у спосіб, визначений Законом №2464, тобто шляхом перерахування відповідних коштів з рахунку платника на рахунок органу доходів і зборів.

Суд враховує, що спірні правовідносини, які стосуються збору (справляння) єдиного соціального внеску, за своєю суттю є публічно-правовими. При цьому, Закон №2464 не передбачає випадків, коли, як у цій справі, існують обставини, що виключають можливість виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску.

Тобто має місце ситуація, коли у спеціальному законі, виключно яким визначається порядок сплати єдиного внеску (ч.2 ст.2 Закону №2464), наявні прогалини щодо порядку виконання встановленого Законом №2464 обов`язку платника єдиного внеску щодо його сплати в умовах, зокрема, неможливості застосування регламентованого цим Законом способу виконання відповідного обов`язку.

Наявність таких прогалин обумовлює безпосереднє застосування регламентованих цим Законом принципів: обов`язковості сплати та захисту прав і законних інтересів застрахований осіб (ст.3 Закону №2464), а також положень інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст.1 Закону №2464).

Зі змісту спірних правовідносин судом встановлено, що позивач не здійснював передачу свого обов`язку зі сплати єдиного внеску третім особам, натомість вжив усіх залежних від нього заходів з метою виконання цього обов`язку та забезпечення відповідного страхового стажу своїх працівників.

Доказів чи належних обґрунтувань того, що внаслідок обраного ПрАТ "Рівнеазот" способу реалізації обов`язку по сплаті єдиного соціального внеску допущено порушення закону, відповідачем в ході судового розгляду справи не надано.

Суд також враховує, що відповідно до ч.1, 3 ст.237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі зокрема договору.

Частиною 1 статті 1000 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до вимог ст.1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Зазначені положення цивільного законодавства підтверджують висновок суду про те, що в результаті реалізації між ПрАТ "Рівнеазот" як Довірителем та ТОВ "Хім-Трейд" як Повіреним їхніх взаємовідносин за договором доручення, не відбулось передачі третім особам обов`язку позивача по сплаті єдиного внеску, що заборонено ч.9 ст.25 Закону №2464.

При цьому, зміст приватно-правових відносин щодо реалізації договорів доручення між Довірителем та Повіреними не входить до предмету доказування в межах даного адміністративного спору.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, власником коштів, від імені якого здійснено відповідні платежі в рахунок сплати сум єдиного соціального внеску за відповідними платіжними дорученнями, є саме позивач, а не будь-яка третя особа.

Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог ч.9 ст.25 Закону №2464.

У випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті - Законі №2464 - щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника по сплаті єдиного соціального внеску, за умов об`єктивної неможливості використати передбачений Законом спосіб виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству

Висновки аналогічного характеру викладені в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №805/1429/17-а, від 25.01.2019 у справі №817/85/16, від 25.01.2019 у справі №812/59/16.

Згідно з положеннями п.21.1.10 ст.21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.

Інтегрована картка платника податків є документом, який відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, тому відображення в ній податкової заборгованості по фактично сплаченим сумам порушує права платника податків.

У даному випадку у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані карток його особових рахунків правильно відображали точний облік усіх нарахованих і сплачених сум до бюджету, оскільки невідповідність такого обліку фактичним показникам сталась не з вини позивача.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.1 Закону № 2464, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Дана норма кореспондує з абз.3 п.2 розділу VI Інструкції № 449.

Пунктом 3 розділу VІ Інструкції № 449 визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається), зокрема, платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Відповідно до п.4 розділу IV Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Згідно з п.2 розділу IV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 №1124, скарга на вимоги та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу подана з дотриманням порядку і строків, визначених пунктом 3 розділу II та пунктом 1 розділу IІІ цього Порядку, зупиняє строки їх сплати до винесення рішення контролюючим органом вищого рівня або дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, на момент формування оскаржуваної вимоги від 03.07.2019 №Ю-258-11, до останньої було включено заборгованість зі сплати єдиного внеску, на підставі яких формувалися попередні вимоги, зокрема, від 14.09.2017, від 12.10.2017, від 15.01.2018, від 14.02.2018, від 15.05.2018, від 13.06.2018, від 12.07.2018, від 13.08.2018, від 13.09.2018, від 11.10.2018, від 16.01.2019, від 06.03.2019, від 02.04.2019, від 08.05.2019, від 04.06.2019. Дані вимоги оскаржувались в судовому порядку.

Отже, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби сформував оскаржувану вимогу, в тому числі, на підставі сум грошового зобов`язання, які платник єдиного внеску узгоджує в порядку судового оскарження попередніх вимог про сплату боргу (недоїмки) за тим же номером, що суперечить чинному законодавству.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.6 розділу VІ Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі; орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки); вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили; борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу, - у день прийняття органом доходів і зборів рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 Закону; є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі, - у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

Рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду, що набрали законної сили, зокрема, по справах №817/85/16, №817/110/16, №817/299/16, №817/902/16, №817/845/17, №817/1135/17, №817/1895/17, №817/2265/17, №460/98/19, №460/741/19, №817/1496/17, №817/1671/17, №817/386/18, №1740/2312/18, №460/2835/18, №460/626/19, №460/1054/19 підтверджується скасування частини з попередніх вимог про сплату (недоїмки) з єдиного внеску як протиправних та відсутність суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, що була включена до оскаржуваної у даній справі вимоги від 03.07.2019 №Ю-258-11.

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 30.06.2019, яка не пов`язана із вказаними обставинами, а позивач своєчасно сплатив суму єдиного внеску за травень 2019 року, що підтверджується звітом і відповідними платіжними дорученнями.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд при вирішенні даного спору та з огляду на встановлені обставини, враховуючи зміст ст.2 КАС України, дійшов висновку про недоведеність відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, законності не зарахування сплати єдиного соціального внеску позивачем за травень 2019 року та доведеність позивачем відсутності у нього недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 30.06.2019.

З огляду на наведене, оскаржувана вимога підлягає скасуванню як протиправна, а позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Як визначено ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судовий збір у розмірі 19210,00 грн., сплачений згідно платіжного доручення від 12.09.2019 №58641, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи (т.1 а.с.214).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" (м. Рівне-17, 33017, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11 г, м. Київ 119, 04119, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 03.07.2019 №Ю-258-11 в сумі 59 296 872,21 грн.

Стягнути із суб`єкта владних повноважень - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" судовий збір в сумі 19210,00 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 листопада 2019 року.

Суддя Борискін С.А.