Справа № 340/2070/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 340/2070/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року (суддя Притула К.М.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Зеленської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Зеленської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» № 239 від 02 листопада 2018 року та зобов`язати Зеленську сільську раду Петрівського району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2.00 га, що розташована на території Зеленської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року закрито провадження у справі № 340/2070/19.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що із матеріалів геодезичних вишукувань, ситуаційних схем розміщення земельної ділянки та викопіювань з публічної кадастрової карти України, які додано відповідачем, вздовж вулиці Шевченка в селі Зелене в частині села, яку позивач зазначив, як бажане місце розташування земельної ділянки, знаходяться вісім сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами. Рішенням відповідача затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано їх у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_9 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою та при розробці технічної документації земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки спірні ділянки знаходяться у власності інших осіб, виникає спір про право, а тому справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

ОСОБА_1 не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції невірно встановлено характер спірних правовідносин у даній справі. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою не означає прийняття позитивного рішення про надання земельної ділянки у власність, оскільки цей процес є стадійним. Також у заяві про надання дозволу на розробку землеустрою позивачем було зазначено лише орієнтовані розмірі та місце розташування земельної ділянки, при цьому точні межі земельної ділянки та її геодезичні координати визначаються при розробці проекту землеустрою.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що ключовою складовою справи адміністративної юрисдикції є публічно-правовий характер спірних правовідносин, тобто внаслідок допущення бездіяльності, вчинення дій або прийняття рішення суб`єктом владних повноважень відбувається порушення прав та інтересів особи в сфері публічних правовідносин.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (майнового чи немайнового), конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спір виник з приводу прийняття Зеленською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області рішення «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» № 239 від 02 листопада 2018 року.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 09 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 605/567/17, проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Колегія суддів зазначає, що в даній адміністративній справі оскаржується відмова відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за наслідками вирішення вказаного питання позивач не набуде право на земельну ділянку, управлінські дії суб`єкта владних повноважень не призведуть до жодного порушення приватного права чи інтересу як позивача, так і третіх осіб.

Крім того, судом першої інстанції не надано належної оцінки правовим нормам, викладеним у частинах 6-7 статті 118 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи апелянта, що при зверненні особи із заявою про розробку землеустрою, останньою зазначаються лише орієнтоване розташування земельної ділянки, що свідчить про передчасність висновків суду першої інстанції щодо порушення цивільних прав інших зацікавлених осіб.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для відмови позивачеві у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стало те, що земельна ділянка, яку ОСОБА_1 бажає набути у власність, відноситься до земель загального користування сільської ради та не відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем було затверджено проекти землеустрою та вирішено передати у власність земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 саме сільськогосподарського призначення, що свідчить про неможливість порушення цивільних прав останніх, оскільки відповідно до оскаржуваного рішення, ОСОБА_1 бажав набути у власність землі, що не віднесені до земель сільськогосподарського призначення.

Також суд першої інстанції залишив поза увагою, що ОСОБА_9 надано лише дозвіл на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у вказаної особи зареєстрованого речового права на земельну ділянку.

Вказані обставини не були дослідженні судом першої інстанції, останній дійшов передчасних висновків, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2019 року у справі № 400/321/19 було закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Зеленської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення права особи доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року в адміністративній справі № 340/2070/19 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з 21 листопада 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повна постанова складена 21 листопада 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров