Справа № 120/2920/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 листопада 2019 р. Справа № 120/2920/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бабія М.С.

представника позивача: Савчука М.В.

представника відповідача: Вербицької Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час обрахунку пенсії не були включені періоди роботи з 18.07.1977 року по 04.01.1982 рік, з 11.03.1982 року по 26.12.1998 рік, з 12.06.1992 року по 26.12.1998 рік.

Вважаючи таку бездіяльність пенсійного органу протиправною, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу у врахуванні стажу роботи вказаного у трудовій книжці та заробітній платі до 2000 року;

- зобов`язати відповідача провести повторний розрахунок пенсії позивачки з часу призначення, згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом зарахування до загального стажу періодів роботи з 18.07.1977 року по 04.01.1982 рік, з 11.03.1982 року по 26.12.1998 рік, з 12.06.1992 року по 26.12.1998 рік та врахувати заробітну плату до 2000 року;

- зобов`язати відповідача виплатити різницю між виплаченою та перерахованою пенсією.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд адміністративної справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, даною ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України.

07.10.2019 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно якого, представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.02.2019 звернулась до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці з заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Управління № 56 позивачці було призначено пенсію по інвалідності з дати звернення, тобто з 07.02.2019. До загального страхового стажу роботи були зараховані періоди роботи з 06.01.1982 - 10.02.1982, 02.01.1992 - 11.06.1992, 01.10.1998 - 30.11.1998, 04.01.1999 - 31.12.2003, 01.01.2004 - 31.01.2019 в загальній кількості 23 роки 00 місяців 00 днів.

Представника позивачки було повідомлено про необхідність надання додаткових довідок для зарахування інших періодів роботи позивача.

Серед необхідних документів були зокрема: довідка про заробітну плату до 01.07.2000 року про реорганізацію; про підтвердження стажу за періоди роботи з 18.07.1977 року по 04.01.1982 рік на Вінницькому радіоламповому заводі; про підтвердження стажу за періоди роботи з 11.03.1982 року по 01.01.1992 рік у Вінницькому об`єднанні ресторанів і кафе; про підтвердження стажу за періоди роботи з 12.06.1992 року по 26.12.1998 рік на Орендному підприємстві "Едельвейс"; свідоцтво про народження дітей; свідоцтво про одруження.

Станом на 13.04.2019 року до управління було надано лише архівну довідку про стаж та заробітну плату за період роботи на Вінницькому радіоламповому заводі. Проте, в наданій довідці ім`я " ОСОБА_2 " не відповідає даним паспорта " ОСОБА_2 ". З огляду на зазначене в Управління були відсутні правові підстави для зарахування періоду роботи з 18.07.1977 року - по 04.01.1982 рік.

Позивачка звернулась до управління із заявою про перерахунок 20.05.2019 та додала свідоцтво про одруження. Відповідно до поданої заяви позивачці було зараховано період навчання з 01.09.1976 року по 20.07.1977 рік.

Також позивачку було повідомлено, що відповідно до п. 1.7 Порядку №22-1 у разі надходженні додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання, пенсія буде перераховується із строків, передбачених ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З іншими заявами та додатковими документами позивачка до Управління не зверталась. Відтак, на підставі зазначеного, представник відповідача вважає дії Управління правомірними та просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 10.10.2019 року замінено відповідача правонаступником на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 11.10.2019 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 .

У судому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала щодо заявленого позову та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзив на позов.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.02.2019 звернулась до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці з заявою про призначення пенсії по інвалідності, у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Управління № 56 позивачці було призначено пенсію по інвалідності з дати звернення, тобто з 07.02.2019. До загального страхового стажу роботи були зараховані періоди роботи з 06.01.1982 - 10.02.1982, 02.01.1992 - 11.06.1992, 01.10.1998 - 30.11.1998, 04.01.1999 - 31.12.2003, 01.01.2004 - 31.01.2019 в загальній кількості 23 роки 00 місяців 00 днів.

Згодом ОСОБА_2 звернулась до управління із заявою про перерахунок пенсії 20.05.2019 та додала свідоцтво про одруження. Відповідно до поданої заяви позивачці було зараховано період навчання з 01.09.1976 року по 20.07.1977 рік. Загальний страховий стаж роботи склав 23 роки 11 місяців 11 днів.

Не погоджуючись з діями управління щодо не включення періодів роботи з 18.07.1977 року по 04.01.1982 рік, з 11.03.1982 року по 26.12.1998 рік, з 12.06.1992 року по 26.12.1998 рік, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії та частини 3 статті 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Положеннями статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша); заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга); органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 - дошлюбне, реєстрація шлюбу від 29.12.1995 року, свідоцтво НОМЕР_1 від 29.12.1995 року) НОМЕР_5 судом встановлено:

- з 18.07.1977 року по 04.01.1982 рік - позивача прийнято в Вінницький радіоламповий завод;

- з 11.03.1982 року по 26.12.1998 рік - робота в Вінницькому об`єднанні ресторанів і кафе;

- з 12.06.1992 року по 26.12.1998 рік - прийнята на роботу по переводу з орендного підприємства "Едельвейс" на посаду завідуючої столової УВС Вінницької області.

Суд звертає увагу відповідача, що записи про прийняття та звільнення з роботи позивача посвідчено печаткою підприємства та підписами відповідальних осіб.

Водночас, позиція відповідача про те, що внесення записів у трудову книжку різними чорнилами суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників критично оцінюються судом, оскільки внесення записів до трудової книжки різними чорнилами не містять заборони відповідно до Інструкції.

Більше того, суд вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) та від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а (адміністративне провадження №К/9901/44334/18), в яких суд касаційної інстанції зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що подані позивачкою документи підтверджують її право на зарахування до загального стажу періодів роботи з 18.07.1977 року по 04.01.1982 рік, з 11.03.1982 року по 26.12.1998 рік, з 12.06.1992 року по 26.12.1998 рік, адже трудова книжка містить відповідні записи про зазначені період роботи позивачки.

Щодо вимоги позивачки про врахування заробітної плати до 2000 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У архівній довідці про заробітну плату від 21.05.2019 року № С-24-16281/24-30//, що видана ОСОБА_2 , міститься інформація про суми заробітної плати за період з жовтня 1977 по 1982 роки. Крім того, з наданої позивачем довідки також вбачається, що довідка видана на підставі особистих рахунків за період з 1977 по 1982 роки.

Відповідачем жодним чином не спростовано достовірності відомостей про заробітну плату.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить до висновку, що вимога позивачки щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні до загального стажу періодів роботи з 18.07.1977 року по 04.01.1982 рік, з 11.03.1982 року по 26.12.1998 рік, з 12.06.1992 року по 26.12.1998 рік та у врахуванні заробітної плати до 2000 року є обґрунтованою.

Разом із тим, суд доходить висновку про обґрунтованість наступної вимоги позивачки про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з часу призначення шляхом зарахування до загального стажу періодів роботи з 18.07.1977 року по 04.01.1982 рік, з 11.03.1982 року по 26.12.1998 рік, з 12.06.1992 року по 26.12.1998 рік та врахувати заробітну плату до 2000 року, згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" оскільки така є похідною від першої вимоги.

Разом із тим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача виплатити різницю між виплаченою та перерахованою пенсією також підлягають задоволенню.

Як встановлено частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивачки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні до загального стажу періодів роботи з 18.07.1977 року по 04.01.1982 рік, з 11.03.1982 року по 26.12.1998 рік, з 12.06.1992 року по 26.12.1998 рік та у врахуванні заробітної плати до 2000 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з часу призначення шляхом зарахування до загального стажу періодів роботи з 18.07.1977 року по 04.01.1982 рік, з 11.03.1982 року по 26.12.1998 рік, з 12.06.1992 року по 26.12.1998 рік та врахувати заробітну плату до 2000 року, згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_2 різницю між виплаченою та перерахованою пенсією.

Стягнути на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 19.11.2019 року.

Суддя Мультян Марина Бондівна