Справа № 460/2965/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

20 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10846/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Макарика В. Я.
суддів -Бруновської Н. В.
Матковської З. М.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 460/2965/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Дорсервіс" до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення ,зобовязання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених ч.1 ст.295 КАС України, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

В ухвалі зазначено, що оскаржене судове рішення проголошено 17 січня 2019 року, повне судове рішення складено 25 січня 2019 року.

Апелянтом вперше було подано апеляційну скаргу 04 березня 2019 року, однак її було повернуто апелянту з підстав передбачених у ст. 169, 298 КАС України, а саме не сплачено судовий збір за понання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Апелянтом вдруге було подано апеляційну скаргу 22 липня 2019 року, однак її було повернуто апелянту з підстав передбачених у ст. 57, 59 КАС України.

Повторно (втретє) апеляційну скаргу подано 09 жовтня 2019 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відтак, запропоновано подати вмотивовану заяву із наведенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення №228 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 28 жовтня 2019 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

На виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху надійшла заява Головного управління ДФС у м.Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначено, що первинна апеляційна скарга була подана вчасно, однак, ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року та 17.09.2019 року повернута скаржникові у зв`язку із тим, що, на думку суду, апеляційна скарга була підписана не уповноваженою на це особою та не було сплачено судовий збір.

Зважаючи на вище вказане, ГУ ДФС у м.Києві звернулось повторно до суду з апеляційною скаргою. Зазначає, що оскільки в апелянта була відсутня можливість подати апеляційну скаргу, яка б відповідала вимогам Кодексу адміністративного судочинства України в частині сплати судового збору та з метою захисту законних інтересів скаржника просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи заявленого клопотання, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення відповідач посилався на те, що первинну апеляційну скаргу податковим органом подано в межах строку на апеляційне оскарження. Однак суд апеляційної інстанції повертав двічі апеляційну скаргу через те, що така підписана не уповноваженою на це особою та не сплачено судовий збір.

Суд вважає, що наведені скаржником доводи не можуть бути підтвердженням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Також суд вважає за необхідне зазначати, що повернення первинної апеляційної скарги не означає можливість повторного звернення до суду апеляційної інстанції у будь-який час після такого повернення, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

На думку суду, апелянт не виконав вимог ухвали судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки не навів жодних поважних причин неможливості подання апеляційної скарги у строкі визначені Кодексом адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 460/2965/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Дорсервіс" до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення ,зобовязання вчинення певних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська