Справа № 583/3396/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 р.Справа № 583/3396/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 15.10.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Якименко Т.О.) по справі № 583/3396/19

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Сумській області Теницького Антона Олеговича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії поліцейського 1 батальйону 4 роти УПП в Сумській області Теницького А.О. щодо складання постанови серії ЕАВ № 1403470 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 07.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.;

- скасувати постанову серії ЕАВ № 1403470 винесену 07.08.2019 року поліцейським 1 батальйону 4 роти УПП в Сумській області Теницьким А.О. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 15.10.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким скасувати постанову серії ЕАВ № 1403470 від 07.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не відповідність висновків суду обставинам справи, безпідставне врахування в якості доказу відеозапису здійсненого технічним засобом TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000557 , оскільки постанова про притягнення до адмінвідповідальності не містить зазначення номеру технічного засобу.

Поліцейським 1 батальйону 4 роти УПП в Сумській області Теницьким А.О. (далі - відповідач) не надано відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2019 року поліцейським 1 батальйону 4 роти УПП в Сумській області Теницьким А.О. винесено постанову серії ЕАВ № 11403470, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. (а.с. 4).

Згідно постанови 07.08.2019 року о 15:17 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf Variant, д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Тростянець Сумської області позначеному знаком 5.45 «Початок населеного пункту» рухався зі швидкістю 78 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 28 км/год , чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволено швидкість не більше 50 км/год). Швидкість руху вимірювалась за допомогою технічного пристрою TruCam LTI 20/20.(а.с.4)

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що справа розглянута відповідачем з дотриманням процедури, факт вчинення правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог п.12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

В якості доказу факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення відповідачем надано до суду диск із відеозаписом, здійснений лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20, про застосування якого зазначено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що лазерний вимірювач швидкості руху транспортних засобів TruCAM № ТС000557, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, затверджений сертифікатом, повірений та в ньому правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування, що підтверджується сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого 29.08.2012 року, свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13744 та експертним висновком № 04/02/03-3008 від 27.09.2018 року (а.с. 31-33).

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Отже, зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий відповідачем в якості доказу відеозапис здійснений лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 фіксує факт перевищення позивачем встановлених Правилами дорожнього руху обмежень швидкісного режиму для населеного пункту , надає можливість ідентифікувати автомобіль, його державний номерний знак.

Крім того, технічний запис містить також номер приладу, яким здійснювалася фіксація, а саме TruCAM LTI ТС 000557 , географічні координати місцевості, а тому надані відповідачем документи в підтвердження реєстрації зазначеного приладу та його повірки свідчать про використання саме цього приладу відповідачем.

Доводи апеляційної скарги щодо не зазначення в постанові номеру приладу, яким здійснено фіксацію колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки постанова інспектора містить посилання на технічний прилад , яким здійснено відеофіксацію, а наданий диск з відеозаписом містить зазначення номеру приладу та автомобіль позивача саме 07.08.2019 року о 15.00 год.

Доводи апеляційної скарги, що один із відеофайлів на СD диску№ _і8000_, на якому зафіксовано порушення створено пізніше у часі, а саме 24.09.2019 року, проте як постанова складена 07.08.2019 року, колегія суддів вважає такими, що не спростовують факту порушення позивачем правил дорожнього руху. При дослідженні відомостей, записаних на СD диску, судом встановлено, що безпосередньо відеозапис, який фіксує факт вчинення порушення правил дорожнього руху містить дату його проведення 07.08.2019 року та час 15.28 год., номер автомобіля позивача та географічні координати, які співпадають із відомостями, зазначеними у постанові від 07.08.2019 року, отже дата 24.09.2019 року, зазначена на диску як створення файлу, не спростовує відомостей зазначених у відеофайлі.

Таким чином, керування позивачем 07.08.2019 року транспортним засобом зі швидкістю 78 км/год , та як наслідок порушення ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП підтверджено належними та допустимими доказами.

Отже суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, з огляду на що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 15.10.2019 року - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 286, 310, 315,316, 321 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 15.10.2019 року по справі № 583/3396/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова