Справа № 580/3308/19
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року справа № 580/3308/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; далі - позивач) з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10; далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57) , в якому просить:

-визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, яка викладена у висновку від 07 серпня 2019 року щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ у зв`язку зі встановленням 1 групи інвалідності;

-зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Обґрунтовуючи вимоги позивачем зазначено, що на його думку відповідач протиправно відмовив йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, що і стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Представник МВС України надав суду відзив на позов, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в наслідок скасування Закону України "Про міліцію". Зазначено, що до відповідача не подано всіх необхідних документів передбачених Порядком № 850.

Представник третьої особи письмових пояснень до суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач у період з 03.09.1970 по 07.07.1998 проходив службу в органах внутрішніх справ України та звільнений у відставку через хворобу.

Згідно відомостей, які містяться у виданому військово-лікарською комісією УМВС України в Черкаській області свідоцтві про хворобу від 26 червня 1998 року №397, захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно довідки до акту медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №124311, виданої 18.06.2018 обласною МСЕК №1 м. Черкаси, позивачу встановлено I групу інвалідності безтерміново.

Як вбачається з виписки з акту медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА №013134, форми 158-1/о, виданої 13.06.2018 обласною МСЕК №1 м. Черкаси, позивачу встановлено 95% втрати працездатності.

Крім того, згідно довідки про результати визначення ступеня втрати працездатності, форми 158/0 виданої 03.06.2019 обласною МСЕК №1 м. Черкаси серії 12ААА №033509, 13.06.2018, позивачу встановлено 95% втрати працездатності.

Судом також встановлено, що згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 у адміністративній справі № 2340/5146/18, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за заявою від 20.08.2018 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, у зв`язку із встановленням І групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

На виконання рішення суду у справі № 2340/5146/18 УМВС України 07.08.2019 відмовило у затвердженні висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1

Листом Міністерство внутрішніх справ України №15/2-3114 від 09 серпня 2019 року повідомило ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області про відмову у затвердженні висновку внаслідок невідповідності поданих матеріалів п. 4 Порядку № 850. Зазначено, що неподання довідки форми 158-1/о про ступінь втрати працездатності не дозволяє встановити день винекнення права на отримання грошової допомоги у звязку з встановленням I групу інвалідності.

Листом №К-272 від 04.10.2019 УМВС України в Черкаській області повідомило позивача про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги.

Вважаючи вищевказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII (втратив чинність 7 листопада 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Закону України "Про міліцію" Кабінетом Міністрів України 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850 (далі - Порядок № 850).

02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію", згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Так, матеріали справи свідчать про те, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням ним служби саме в органах внутрішніх справ, а тому останній має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Пунктом 4 Порядку № 850 встановлено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Суд зазначає, що Законом України "Про міліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850.

Тобто, вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Згідно п. 7 Порядку №850 встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: -заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; -довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Суд врахував, що не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 до заяви було подано виписку з акту медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА №013134, форми 158-1/о, виданої 13.06.2018 обласною МСЕК №1 м. Черкаси, згідно якої позивачу з 18.05.2018 встановлено 95% втрати працездатності.

Однак, відповідачем проігноровано надану виписку та зазначено як підставу для відмови при прийнятті рішення у виплаті одноразової грошової допомоги.

Проте, вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у п. 14 Порядку № 850, і підстави, з якої виходив відповідач, вказана норма не містить.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2018 року справа № 808/1866/16.

Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу, витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду (далі - ВС) у подібній категорії справ щодо призначення одноразової грошової допомоги, викладену у постанові від 30.01.2018 у справі №822/1579/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України обов`язкова для врахування судами нижчих інстанцій.

Проаналізувавши викладені норми Порядку №850 ВС у вказаному рішенні вказав, що після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд врахував правову позицію ВС у подібній категорії справ щодо призначення одноразової грошової допомоги, викладену в постанові від 13.02.2018 у справі №808/1866/16 (провадження №К/9901/16183/18).

ВС у вказаній справі зазначив, що Законом №565-XII не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності (пункт 18 постанови ВС від 13.02.2018).

Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Підстави, з якої виходив відповідач, відмовляючи позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, вказана норма не містить. Отже, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону №565-XII (пункти 19-20 постанови ВС від 13.02.2018).

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень ч. 2 ст. 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що під час прийняття рішення, з приводу якого подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ Україні, яка викладена у висновку від 07 серпня 2019 року щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ у зв`язку зі встановленням 1 групи інвалідності.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар