Справа № 635/7112/19
Суддя: Савченко Д. М.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/7112/19
Провадження № 2-а/635/178/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Письменна В.М.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача Клімаш ОСОБА_2 ,

відповідач інспектор Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенант поліції Власенко Павло Олегович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенанта поліції Власенка Павла Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП у Запорізькій області Власенка П.О., в якому просить визнати дії відповідача з винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАк №1500539 від 08 вересня 2019 року протиправними та скасувати постанову.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 08 вересня 2019 року під час керування автомобілем MITSUBISHI COLT, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Космічній у м.Запоріжжі був зупинений працівниками поліції за порушення п. 9.2 б ПДР України, а саме не ввімкнення світлового покажчика повороту при з`їзді з головної дороги на другорядну на перехресті з круговим рухом, тобто при зміні напрямку руху. Позивач зазначає, що з`їжджаючи з головної дороги, напрямок руху він не змінював, проте завчасно ввімкнув правий покажчик повороту, однак, оскільки лампочка покажчика тимчасово втратила електричний контакт, вона не спрацювала, про що позивач пояснив інспектору. Після зупинки та здійснення технічних маніпуляцій робота лампи була відновлена, але поліцейський не прийняв до уваги даний факт.

Позивач вказує, що поліцейський притягнув його до адміністративної відповідальності з порушенням порядку, встановленого нормами діючого законодавства, оскільки розгляд справи проводився на місці зупинки транспортного засобу замість розгляду справи за місцем мешкання позивача за його клопотанням, при цьому позивач також був позбавлений можливості скористатись у повному обсязі своїми правами відповідно до ст.268 КУпАП та допомогою адвоката. Крім того, при складенні постанови інспектором не була дотримана процедура розгляду справи, передбачена ст.ст.278,279 КУпАП, та постанова не відповідає положенням ст.283 КУпАП, оскільки у ній не зазначений порядок її оскарження. Тому позивач вважає постанову незаконною.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 вересня 2019 року позовну заява залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув вказані недоліки.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2019 року провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

29 жовтня 2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 08 вересня 2019 року на маршруті патрулювання ним був виявлений транспортний засіб MITSUBISHI COLT, державний номер НОМЕР_1 , водій якого порушив вимоги п. 9.2 б ПДР України при зміні напрямку руху та з`їзді з головної дороги на другорядну на перехресті з круговим рухом. Зупинивши транспортний засіб, інспектором ОСОБА_3 . водієві ОСОБА_1 було оголошено причину зупинки, ознайомлено з правами відповідно до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, винесено постанову, роз`яснено порядок її оскарження та умови оплати штрафу. Таким чином, відповідач вважає постанову законною, винесеною з дотримання вимог, передбачених КУпАП.

01 листопада 2019 року від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, у якій він не погоджується з мотивами, викладеними відповідачем, зазначає, що відповідач не надав жодних доказів факту вчинення ним адміністративного правопорушення та спростування доводів позивача.

Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав, додав, що під час руху на перехресті з круговим рухом та перед з`їздом на другорядну дорогу він увімкнув покажчик повороту, який працював. Після того, як він був зупинений працівником поліції, позивач вийшов з транспортного засобу і у той час, коли інспектор відійшов для того, щоб роздрукувати постанову, позивач постукав декілька разів по фарі, і вона знов запрацювала. Тобто факт того, що під час виконання маневру з`їзду з головної дороги на другорядну у позивача не був увімкнений сигнал повороту, відповідачем не підтверджений жодними належними доказами, оскільки на відеозаписі ця обставина не зафіксована.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАк № 1500539 від 08 вересня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.2 б ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 08 вересня 2019 року о 14 годині 05 хвилин на вул.Космічній, 140 у м.Запоріжжя, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI COLT, державний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, з`їжджаючи з головної дороги на другорядну на перехресті з круговим рухом, чим порушив п. 9.2 б ПДР України.

Позивач заперечує обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, стверджуючи, що не порушував вимог п. 9.2 б ПДР України.

Згідно з п. 9.2 б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Крім того, згідно з п. 10.5 ПДР України виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Згідно з п.16.12 ПДР України перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10 ПДР України, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Частиною 1 ст.9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Згідно з ч.1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст.258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395

Так, ч.2 ст.258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч.2 ст.55 Конституції України та ст.6 КАС України.

Нормами ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Щодо клопотання сторони позивача визнати недопустимим доказом лазерний диск з відеозаписом порушення позивачем Правил дорожнього руху та спілкування сторін на місці зупинки транспортного засобу, оскільки всупереч вимог КАС України копія цього відеозапису не була направлена стороні позивача відповідачем, суд зазначає, що вказане порушення носить формальний характер, не потягло за собою істотного обмеження прав позивача, який мав змогу ознайомитися з вказаним відеозаписом у суді, крім того, зміст відеозапису було досліджено в судовому засіданні у присутності позивача та його представника, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено позивачем, при з`їзді з головної дороги він подав сигнал покажчиком повороту, але передня права лампа покажчика повороту тимчасово не працювала, оскільки втратила електричний контакт. Після того, як позивач постукав по контактах лампи, її робота відносилась.

Суд зазначає, що відповідачем у встановленому порядку не спростовано вказане твердження позивача, доказів того, що лампочка покажчика правого переднього повороту насправді працювала на момент зупинки автомобіля позивача, відповідачем суду не надано.

Зі змісту дослідженого у судовому засіданні відеозапису спілкування відповідача з позивачем після зупинки його транспортного засобу вбачається, що відповідач перевірив справність вказаної лампочки після того, як повернувся до автомобіля для демонстрації відеозапису порушення позивачем Правил дорожнього руху. Як зазначає позивач, саме в цей період (коли відповідач пішов до стаціонарного посту) він постукав по контактах лампочки і її робота відновилась.

Вказані доводи позивача відповідачем не спростовані, хоча обов`язок доведення правомірності своїх дій процесуальним законом покладено саме на відповідача.

Таким чином, об`єктивних доказів, на яких ґрунтується висновок інспектора Власенка П.О. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить. Під час розгляду справи суду також не надано належних доказів на користь правомірності оскаржуваної постанови.

Крім того, як на підставу протиправності винесеної постанови, позивач посилається на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, з чим погоджується суд та зазначає наступне.

Згідно зі ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вказує позивач, під час винесення постанови йому не було надано можливості в повному обсязі скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Доказів того, що його права при розгляді справи про адміністративне правопорушення були роз`яснені позивачеві під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем суду не надано, такі відомості також відсутні в оскаржуваній постанові та у дослідженому у судовому засіданні відеозаписі.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З постанови про накладення адміністративного стягнення щодо позивача вбачається, що до неї не надано об`єктивних доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та при її винесенні була порушена процедура, передбачена ст.279 КУпАП, а саме, позивачеві не роз`яснені його права при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п.3 ч.3ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк №1500539 від 08 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП України та накладення штрафу скасувати, закривши провадження по справі.

Оскільки стаття 286 КАС України містить виключний перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень про притягнення до адміністративної відповідальності, і скасування оскаржуваної постанови здатне в повній мірі відновити порушені права позивача, крім того, позивач не зазначив у позові, які саме дії відповідача він просить визнати протиправними, підстави для задоволення позовних вимог у частині визнання дій відповідача протиправними відсутні.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенанта поліції Власенка Павла Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАк №1500539 від 08 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП України та накладення штрафу у розмірі 425 гривен та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У задоволенні позовних вимог щодо визнання дій відповідача протиправними відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , інспектор Управління патрульної поліції у Запорізькій області, службова адреса: 69057 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Суддя Д.М. Савченко