Справа № 160/2093/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2019 року Справа № 160/2093/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії на пільгових умовах,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
- визнання стажу у колгоспі «Ленінець» на посаді тракториста таким, що відповідає умовам п.(в) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії на пільгових умовах.
- визнання незаконною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) у призначені пенсії на пільгових умовах, згідно п.(в) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
- зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, зі зниженням пенсійного віку згідно п.(в) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення, а саме: з 16.08.2018 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за його підрахунком з 15.08.2018 року він має право отримати пенсію на пільгових умовах відповідно до п. (в) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
13.09.2018 позивач звернувся до відповідача зі заявою про призначення пенсії відповідно до п.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, проте отримав відмову.
Позивач вважає відмову відповідача протиправною, оскільки відповідачем не враховані до пільгового стажу роботи відповідно до п.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, період з 1988 по 2000 роки без зазначення посади.
Ухвалою суду від 11.03.2019 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
29.03.2019 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній заперечив проти вимог позивача та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування поданих заперечень відповідач відзначив, що згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 позивач працював у колгоспі «Ленінець» з 10.09.1984 по 02.04.1988 роки - водієм авто гаража та з 03.04.1988 по 08.04.2000 роки - трактористом тракторної бригади. Проте, Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років на підставі заяви та документів позивача зазначила, що підтверджуючих документів роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста не надано.
Таким чином, відповідач вказує, що загальний стаж роботи позивача складає 34 роки 3 місяці 26 днів, в тому числі стаж роботи на посаді «тракторист-машиніст» складає - 17 років 11 місяців 00 днів, що недостатньо для призначення пенсій на пільгових умовах, а тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, при розгляді справи суд виходить з наступного.
13.09.2018 позивач звернувся до відповідача зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року.
Рішенням № 281 від 16.11.2018 року позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах. Обґрунтуванням відмови зазначено, що в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Згідно наданих документів, загальний стаж роботи позивача складає 34 роки 3 місяці 26 днів, стаж роботи на посаді «тракторист-машиніст» - 17 років 11 місяців 00 днів, а для призначення пенсії на пільгових умовах тракториста потрібно 20 років.

Вирішуючи даний спір, до вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення нормативно-правових актів та приходить до таких висновків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України (ч.1 ст.46 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.п. 2, 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 56 Закону України від 54.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (із внесеними змінами Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. № 213-VIII) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо) (пункт 1).

Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення, встановлено пунктом 2.

Зі змісту довідки встановленої форми згідно додатку до цього роз`яснення слідує, що в ній повинно бути зазначено періоди роботи трактористом-машиністом та те, що він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві, і вказано, що зазначені періоди зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Виходячи з положень зазначених норм, зазначеними обставинами для визначення пільгового стажу є встановлення фактів роботи позивача на посаді тракториста-машиніста та його безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах.

У відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, Радою Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки, зазначено пунктом 6 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження пільгового трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, які видаються на підставі первинних документів за час виконання роботи.

Довідкою з Єдиного державного реєстру підтверджено припинення державної реєстрації СВК «Ленінець» та ТОВ «Лан» у зв`язку з банкрутством.

За таких обставин, підтвердження стажу роботи відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на підставі заяви та документів позивача зазначила, що в книгах обліку розрахунків по оплаті праці працівникам колгоспу «Ленінець» та ТОВ «Лан» за 1984-2004 роки значиться ОСОБА_1 , документи підтверджуючи його роботу на посаді тракториста не надано. Рішенням зазначеної комісії підтверджено період роботи з 09.04.2000 по 03.07.2004 роки позивача для зарахування до пільгового стажу роботи відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до трудової книжки позивача, копія якої знаходиться в матеріалах справи, позивач працював в колгоспі ім Ленінець, який реорганізовано у СВК «Ленінець» з 10.09.1984 по 02.04.1988 роки - водієм авто гаража, з 03.04.1988 по 08.04.2000 роки - трактористом тракторної бригади.

Відомості щодо робити ОСОБА_1 трактористом тракторної бригади з 03.04.1988 по 08.04.2000 роки значаться у протоколі ГУ ПФУ Дніпропетровської області №35 від 25.10.2018 року, але з посиланням на довідку архівного відділу КУ «Новомосковський районний трудовий архів» де зазначено, що в книгах обліку розрахунків по оплаті праці працівникам колгоспу «Ленінець» та ТОВ «Лан» за 1984-2004 роки значиться ОСОБА_1 та посада тракторист вказана з 2000 по 2004 роки, а з 1988 по 2000 роки посада не значиться.

З таким твердженням не можна погодитись, оскільки воно є суперечливим. Основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка та всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки, передбачено пунктом 6 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників.

Таким чином, суд зазначає, що відомості, які містяться у трудовій книжці позивача, в повній мірі визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, в трудовій книжці міститься посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, тобто оформлені належним чином.

Отже, суд зазначає, що відповідачем не спростовані відомості, які зазначені у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював на вказаному підприємстві або відповідні періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до загального стажу роботи, або взагалі відсутні, а тому, суд вважає за можливе вважати їх як належною інформацією, яка утримує в собі доказову складову на підтвердження права позивача на пільгове пенсійне забезпечення.

Приймаючи до уваги, що стаж роботи позивача у відповідний період, підтверджений оформленими належним чином записами про займану посаду у його трудовій книжці, суд приходить до висновку, що позивач не може бути позбавлений за викладених причин права на призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відмови в зарахуванні спірних періодів роботи позивача, оскільки вони підтверджені ним належними та допустимими доказами - копією трудової книжки, довідками.

Приймаючи до уваги наведене у сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу в зарахуванні пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є протиправними.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Згідно з п.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідач не довів правомірності своїх дій та прийнятого рішення.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому, оскільки вимога про визнання незаконною відмови ГУ ПФУ у Дніпропетровській області незаконною, неправомірною тощо є різними словесними виразами одного і того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме: визнання протиправною відмови, в даному випадку, суд ототожнює вимогу позивача про визнання незаконною відмови ГУ ПФУ у Дніпропетровській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, згідно п.(в) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з вимогою про визнання такої відмови протиправною.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від поршень з боку суб`єктів владних повноважень.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача щодо визнання певного періоду стажу у наступній редакції: «зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно п.(в) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи на посаді тракториста тракторної бригади колгоспа «Ленінець» період з 03.04.1988 по 08.04.2000 роки».

На підставі ч.1 ст.139 КАС України, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати у розмірі 768грн.40коп., сплата яких підтверджується квитанцією №МР_АВ110595BDV_4973707 від 08.01.2019р.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії на пільгових умовах - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах згідно п.(в) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи на посаді тракториста тракторної бригади колгоспа «Ленінець» період з 03.04.1988 по 08.04.2000 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах згідно п.(в) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи на посаді тракториста тракторної бригади колгоспа «Ленінець» період з 03.04.1988 по 08.04.2000 роки».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, зі зниженням пенсійного віку згідно п.(в) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення, а саме: з 16.08.2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 768грн.40коп. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова