Справа № 1740/2159/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року

Київ

справа №1740/2159/18

адміністративне провадження №К/9901/289/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іванціва Михайла Романовича

на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018

у справі № 1740/2159/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (далі- відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним рішення відповідача, викладене в листі від 09.02.2018 №05/1-1276, про порушення позивачем правил перебування в Україні;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про законність перебування позивача в Україні з 16.06.2017 по 06.07.2018.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.02.2018 звернувся до відповідача з листом про надання інформації щодо законності його перебування на території України. На даний запит відповідач надав відповідь від 09.02.2018, де вказав про порушення позивачем правил перебування на території України. Позивач вважає таке рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, оскільки він вважає своє перебування на території України законним.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись із вказаним рішенням, представник Крупенічс Васілійс - адвокат Іванців Михайло Романович (далі - Іванців М.Р.) подав апеляційну скаргу .

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іванціва М.Р. на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 - повернуто скаржнику.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на підтвердження своїх повноважень представником позивача до апеляційної скарги не додано договору про надання правової допомоги № б/н від 04.10.2018 правової допомоги, витягу з нього, засвідченого підписами сторін. Тобто в матеріалах справи відсутній будь-який документ в копії або в оригіналі, який би підтверджував рішення позивача реалізувати своє право на подання апеляційної скарги не самостійно, а через представника.

Провадження в суді касаційної інстанції, короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, представник позивача звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга вмотивована тим, зокрема, що чинним Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вимагається подання від адвоката на підтвердження наданих йому повноважень або ордеру, або довіреності. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером приписи частини 4 статті 59 КАС України не містять. Також скаржник зазначив, що для підтвердження повноважень представником позивача - адвокатом Іванцівим М.Р. надано ордер серії РН-425 №37 від 07.11.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 14.01.2019 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

Відповідачем відзив на касаційну скаргу не наданий, що не перешкоджає її розгляду по суті.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушення її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частин 1-2 статті 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 2 червня 2016 року №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким Конституцію України доповнено статтею 131-2, в силу положень якої представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення здійснюється виключно адвокатами.

Наведене кореспондується з положеннями статті 57 КАС України, в частині першій якої закріплено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом абзацу 1 підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до статті 131-2 цієї Конституції виключно адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Застереження щодо виключення з цього правила міститься лише в абзаці 3 названого підпункту, яким передбачено, що представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Згідно з частиною 1 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної особи.

Відповідно до частини 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

За приписами статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Згідно з пунктом 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого Рішення Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (далі - Положення №36) ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката й надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція КАС України не вимагає.

Слід зауважити, що зі змісту частин 1, 3 статті 26 Закону № 5076-VI, ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору й адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі №П/9901/736/18.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 від його імені подана та підписана його представником - адвокатом Іванцівим М.Р.

На підтвердження своїх повноважень представником позивача до апеляційної скарги додано ордер серії РН-425 №37 від 07.11.2018, в якому обмеження щодо вчинення окремих процесуальних дій у Восьмому апеляційному адміністративному суді не встановлені й він відповідно має право підписувати та подавати апеляційну скаргу на рішення суду, що узгоджується з приписами частини 4 статті 59 КАС України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок апеляційного суду про неналежне підтвердження адвокатом Іванцівим М.Р. своїх повноважень при зверненні до суду з апеляційною скаргою від імені Крупенічс Васілійс та наявність підстав для повернення такої апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України, за змістом якої апеляційна скарга повертається судом апеляційної інстанції, якщо її подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду та відповідно до положення статті 353 КАС України підлягає скасуванню.

Враховуючи, те що оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, то відповідно до положення статті 353 КАС України справа підлягає направленню до апеляційного суду для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іванціва Михайла Романовича - задовольнити.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 - скасувати.

Справу № 1740/2159/18 направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова