Справа № 580/2517/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2517/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Пилипенко О. Є., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року (місце ухвалення: місто Черкаси, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до управління МВС України в Черкаській області про визнання протиправними дій щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторної довідки «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)» від 27.08.2018 р. № ; зобов`язання відкликати із Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області довідку «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції)» від 27.08.2018 р. № та листа від 27.08.2018 р. № 220/01, яким раніше видані довідки визнані недійсними.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що віддили внутрішньої безпеки функціонували в структурі підрозділів МВС, а не апарату. Зокрема, в структурі Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що повноваження позивача розповсюджувались не на всю територію України, що притаманно апарату Національної поліції, а на територію в межах Черкаської області.

При цьому, апелянт вважає, що вказане жодним чином не суперечить висновку суду першої інстанції про підпорядкування відділу внутрішньої безпеки Департаменту внутрішньої безпеки. В той же час, суд першої інстанції не надав жодної оцінки тій обставині, що підрозділи внутрішньої безпеки діють при Міністерстві внутрішніх справ України.

Також апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що звільненому у 2010 році позивачу була призначена пенсія з посадового окладу у розмірі 1310 грн., в той час як за схожою до прирівняної посади (заступника начальника відділу апарату МВС) такий оклад становив би 1700 - 1800 грн.

Натомість, оклад позивача в діапазоні 1250, 00 грн - 1350, 00 грн відповідає окладам осіб начальницького складу апарату головних управлінь.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив третьої особи, зареєстрований 18.11.2019 р. за вх. 41769, у якому Міністерство внутрішніх справ України зазначає про те, що станом на 05.08.2010 р. територіальні підрозділи внутрішньої безпеки не входили до структури центрального апарату МВС України, але перебували у підпорядкуванні служби внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України.

Третя особа звертає особливу увагу на ту обставину, що наказом МВС України від 21.07.2008 р. № 348 «Про організаційно - штатні зміни в структурі СВБ ГУБОЗ МВС України», який протиправно не було взято судом першої інстанції до уваги, окремо було затверджено штат центрального апарату, та штати відділів внутрішньої безпеки.

Аналогічно, наказом МВС України «Про нормативне забезпечення організаційно - штатної роботи» від 17.12.2009 р. № 530дск окремо було затверджено структуру центрального апарату та підрозділи, які не входили в структуру апарату.

Крім того, третя особа зауважує, що судом першої інстанції здійснено посилання на накази від 07.09.1994 р. № 480, від 13.11.2012 р. № 1032, які відсутні в матеріалах справи, та доводи щодо них відображені на підставі тексту позовної заяви без перевірки відповідності зазначених позивачем відомостей дійсним текстам.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на таке.

Предметом доказування у даній справі є встановлення належності посади позивача, яку він обіймав перед звільненням, до апарату МВС.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області на підставі довідки, виданої відповідачем, від 13.03.2018 р. № про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії проведено перерахунок пенсії позивача, розмір якої склав 11525, 11 грн. Згідно вказаної довідки від 13.03.2018 р. № посада позивача на день звільнення зі служби прирівняна до посади заступника начальника відділу управління апарату Національної поліції України.

В подальшому, управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області направило листа від 27.08.2018 р. № 220/01 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, яким раніше видані довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, визнані недійсними та надано нову довідку від 27.08.2018 р. № , згідно якої посада позивача на день звільнення зі служби прирівняна до посади заступника начальника відділу, що не входить до складу управління ГУНП, при цьому розмір посадового окладу, надбавки за стаж служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії було зазначено у розмірах нижчих ніж ті, що було вказані у довідці від 13.03.2018 р., внаслідок чого розмір пенсії позивача, перерахованої на підставі нової довідки від 27.08.2018 р. з урахуванням доплат становить 6450, 98 грн.

Підставою для надання вказаної довідки був лист департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України від 16.08.2018 року № 22/6-4142, в якому відповідача було повідомлено про те, що управління (відділи) внутрішньої безпеки в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі (підпорядковані Департаменту внутрішньої безпеки) функціонували в структурі підрозділів, підпорядкованих МВС, а не в структурі апарату МВС.

Посадові оклади працівникам зазначеного підрозділу були встановлені на рівні посадових окладів осіб начальницького складу органів внутрішніх справ для апарату ГУМВС (УМВС) України в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які згідно з діючою на той час структурою також підпорядковувались Міністерству внутрішніх справ.

Не погоджуючись з вказаним твердженням позивач звернувся за захистом своїх прав до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до вказаного Закону, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 (далі - Порядок № 45).

Згідно ч. 5 вказаного Порядку під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 р. проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

Як вбачається з матеріалів справи та не запечується сторонами по справі, позивача звільнено з органів внутрішніх справ у відставку з посади заступника начальника 24-го відділу внутрішньої безпеки в Черкаській області служби ВБ ГУБОЗ МВС України на підставі наказу МВС України від 20.07.2010 р. № 1293 о/с.

При звільненні позивачу призначена пенсія з посадового окладу 1310, 00 грн, що також не заперечується сторонами по справі.

При цьому, як встановлено колегією суддів, у відповідності до абз. 5 ч. 1 п. 5 постанови КМ України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 р. № 1294 (далі - Постанова № 1294, в редакції, що була чинною на дату виходу позивача у відставку) надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 3-7 відсотків нижче від визначеного схемою розміру посадового окладу відповідного керівника.

У відповідності до додатку 9 до постанови № 1294, що передбачає схему посадових окладів осіб начальницького складу центрального апарату МВС, оклад начальника самостійного відділу (без урахування 3-7 %) передбачений у розмірі 1700 - 1800 грн.

Натомість, схемою посадових окладів осіб начальницького складу ОВС для апарату головних управлінь, передбачених додатком 11 до цієї постанови, передбачений оклад начальника самостійного відділу (без урахування 3-7 %) для І групи областей (Черкаська область відноситься до І групи областей згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р № 614) в діапазоні 1250 - 1350 грн, що відповідає отримуваному окладу позивачем.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що схема посадових окладів працівників апарату МВС розмежування за областями не передбачала, що спростовує висновки апелянта щодо віднесення відділу Черкаської області до складу апарату МВС.

При цьому, розмір окладу начальника самостійного відділу центрального апарату МВС не відповідає окладу, отримуваному позивачем, що є визначальним при розгляді справи, оскільки прирівняння посад переслідує мету нарахувати особі пенсію з грошового забезпечення максимально наближеного до того, яке отримував саме пенсіонер, та на яке міг претендувати за умови продовження служби в ОВС.

Відтак доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та приймаються колегією суддів в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя О. Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складено 21.11.2019 р.)