Справа № 640/2922/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2922/19
УХВАЛА

18 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Безименної Н.В., суддів Кучми А.Ю. та Бєлової Л.В. перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.07.2019 у справі за адміністративним позовом ТОВ «АУРА ЛАЙТ» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 позов задоволено.

Відповідач - Головне управління ДФС у м. Києві, не погоджуючись з вказаним рішенням 27.08.2019 вперше подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, і ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 зазначену апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала у зв`язку з порушенням скаржником вимог ч. 3 ст. 59 КАС України.

Повторно апеляційну скаргу подано відповідачем до суду першої інстанції 16.10.2019 із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 без обґрунтування вимог такого клопотання та клопотанням про відстрочення сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 апеляційну скаргу від 16.10.2019 залишено без руху з підстав неповної сплати судового збору, пропуску строку на апеляційне оскарження та надано строк на усунення недоліків з моменту отримання зазначеної ухвали.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 апелянтом 13.11.2019 подано до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у частині сплати судового збору.

Клопотання вмотивовано тим, що оскільки відповідачем постійно вживалися заходи із реалізації свого права на апеляційне оскарження, а саме: первинну апеляційну скаргу було подано у строки, визначені законодавством, суд має задовольнити вимоги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Щодо судового збору апелянт зазначає, на момент виконання вимог узвали суду, відповідач позбавлений можливості сплатити судовий збір, оскільки зупинено операції з бюджетними коштами за всіма рахунками.

Колегія суддів звертає увагу, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень КАС України є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Наведені скаржником обставини щодо відсутності можливості сплатити судовий збір не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано ст. 8 Закону України «Про судовий збір», приписи якої не містять підстав та умов для звільнення суб`єктів владних повноважень від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення.

Скаржником не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення чи відстрочення сплати судового збору, передбачених ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд доходить висновку, що наведені скаржником обставини не можуть бути підставою для задоволення клопотання про звільнення від сплати або відстрочення сплати судового збору в силу положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Частиною 2 ст. 121 КАС України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В той же час, доводи апелянта про необхідність продовження процесуального строку є необґрунтованими, а клопотання безпідставним, оскільки належних доказів наявності обставини, які перешкоджають виконанню вимог процесуального закону апелянтом не надано.

Також, скаржником не надано доказів, що ним, після залишення апеляційної скарги без руху вчинялися відповідні дії з метою усунення недоліків апеляційної скарги визначених в ухвалі суду, та які б свідчили, що апелянт виконає в подальшому вимоги ухвали суду апеляційної інстанції.

Отже, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави продовження строків для усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд, надаючи оцінку наведеним доводам апелянта, зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи, зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Положеннями ч. 2 ст. 49 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, в тому числі процесуальних строків подачі апеляційної скарги. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Даному випадку постанова суду першої інстанції прийнята 25.07.2019, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, подав апеляційну скаргу, за результатами дослідження якої виявилося, що апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати, та за приписами п.1 ч.4 ст. 298 КАС України повернуто позивачу ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року, яка в касаційному порядку не оскаржувалась.

Отже, у даній справі для суб`єкта владних повноважень були створені умови за яких останній мав реальну можливість оскаржити рішення суду першої інстанції, проте відповідач через неналежне оформлення довіреності, не вчинив належні дії, пов`язані з оскарженням рішення суду у строк встановлений законом.

Таким чином, наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, в той же час, об`єктивних та поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження судом не встановлено, а тому підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку суд не вбачає.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі №591/7124/17.

Згідно з ч.1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Повний текст оскаржуваного рішення складено 25.07.2019, а з даною апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 16.10.2019, згідно штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції, отже апеляційну скаргу подано скаржником після закінчення строків, установлених ст. 295 КАС України.

У встановлений судом строк та в період до 15.11.2019 вимоги ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 в частині подання документу про сплату судового збору та в частині наведення належних підстав для поновлення строку скаржником виконано не було, в той же час, об`єктивних та поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження апелянтом не зазначено, а судом не встановлено, у зв`язку з чим наявні підстави, визначені п. 4 ч. 1 ст .299 КАС України для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 169, 299 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотань Головного управління ДФС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору, про поновлення строку на апеляційне оскарження та про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.07.2019 у справі за адміністративним позовом ТОВ «АУРА ЛАЙТ» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді А.Ю.Кучма

Л.В.Бєлова