Справа № 400/4045/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
20 листопада 2019 р. № 400/4045/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Військової частини НОМЕР_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:
До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання протиправною постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2019 року ВП № 60453319 з примусового виконання виконавчого листа № 400/224/19 від 11.09.2019 року, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року, врахувати базовий місяць 16.05.2014 року та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2019 року ВП № 60453319 з примусового виконання виконавчого листа № 400/224/19 від 11.09.2019 року, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року, врахувати базовий місяць 16.05.2014 року.

Станом на 20.11.2019 року провадження у справі № 400/4045/19 не відкрито.

Водночас, через канцелярію суду 20 листопада 2019 року позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 400/224/19 від 11.09.2019 року, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року, врахувати базовий місяць 16.05.2014 року.

В обґрунтування цієї заяви зазначено, що відповідачем протиправно відкрито виконавче провадження № 60453319 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 400/224/39 від 11.09.2019 року, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом, оскільки військова частина НОМЕР_1 не є структурним підрозділом чи територіальним органом центральних органів виконавчої влади. Зяавник зазначає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову призведе до протиправного застосування до військової частини НОМЕР_1 заходів примусового виконання та стягнення виконавчого збору.

З огляду на наведене заявник вважає, що існують підстави для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За приписами ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 ст. 151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суддя також зазначає, що забезпечення позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивачів.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд звертає увагу на те, що, звертаючись до суду із клопотанням про вжиття заходів із забезпечення адміністративного позову, наведені позивачем доводи не надають суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що передбачені ст.150 КАС України, оскільки позивачем на час звернення з такою заявою не надано суду жодних доказів та чітких фактів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди власним правам, свободам та інтересам та не наведено підстав, з яких вбачається, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Єдиним обгрунтуванням заяви про забезпечення позову є те, що винесена відповідачем постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2019 року ВП № 60453319 у відношенні позивача є протиправною, оскільки центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України є Міністерство оборони України, а військова частина НОМЕР_1 не є структурним підрозділом чи територіальним органом центральних органів виконавчої влади.

Суд зазначає, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

В той же час, із змісту заяви про забезпечення позову, а також доданих до заяви документів на стадії розгляду заяви суд не встановив очевидних ознак протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2019 року ВП № 60453319 Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Встановлення правомірності/ неправомірності такої постанови можливе за наслідками судового розгляду по суті справи за позовом про визнання протиправною постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2019 року ВП № 60453319 з примусового виконання виконавчого листа № 400/224/19 від 11.09.2019 року, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року, врахувати базовий місяць 16.05.2014 року, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача, оскільки крім оскаржуваної постанови позивачем не надано жодого доказу на підтвердженння протиправості такої.

Тобто, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності. При цьому вживаючи заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови з мотивів її явної протиправності, судом буде фактично ухвалено рішення по суті справи без її розгляду, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Також, суд наголоушує, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 400/224/19 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року, врахувати базовий місяць 16.05.2014 року та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2019 року ВП № 60453319 з примусового виконання виконавчого листа № 400/224/19 від 11.09.2019 року, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року, врахувати базовий місяць 16.05.2014 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 400/224/19 залишено без змін.

11.09.2019 року на виконання резолютивної частини рішення від 18.04.2019 року Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 400/224/19, де боржником вказано саме відповідача по справі - Військову частину НОМЕР_1 .

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких обєктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення у справі, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що очевидними є ознаки протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2019 року ВП № 60453319 з примусового виконання виконавчого листа № 400/224/19 від 11.09.2019 року, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, такою постановою.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява Військової частини НОМЕР_1 про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою, недоведеною та непідтвердженою жодними належними доказами, а тому у забезпеченні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 120, 150, 151, 154, 241, 243, 256, 294 КАС України, суд, - УХВАЛИВ :
У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про забезпечення позову від 20.11.2019 року шляхом шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 400/224/19 від 11.09.2019 року, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 09.09.2015 року по 01.08.2018 року, врахувати базовий місяць 16.05.2014 року - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського окружного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Г. В. Лебедєва