Справа № 280/1158/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 280/1158/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року (суддя - Новікова І.В.) по справі №280/1158/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -

в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив:

визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12.12.2018 року №Ф-53525-56 по сплаті боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску на суму у розмірі 5733,42 грн.;

визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.01.2019 року №Ф-53525-56 по сплаті боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску на суму у розмірі 4914,36 грн.;

визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 05.03.2019 року №Ф-53525-56 по сплаті боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску на суму у розмірі 7992,60 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) є протиправною та такою, що прийнята в супереч приписів чинного законодавства України. Зазначав, що позивач у встановленому порядку зареєстрований як фізична особа - підприємець та здійснює діяльність у сфері права. Вказував, що позивачем своєчасно та у повному обсязі сплачувались зобов`язання зі сплати єдиного внеску, як фізичною особою - підприємцем. Також позивач вказував, що він має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, проте, на обліку у податковому органі, як самозайнята особа не перебуває, оскільки здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець, у зв`язку з чим у нього відсутній обов`язок фактично двічі сплачувати єдиний внесок як ФОП та як самозайнята особа за один і той же вид діяльності. З цих підстав просив позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року позов задоволено. Рішення суду фактично мотивовано відсутністю у позивача обов`язку окремо вести облік та сплачувати ЄСВ як само занята особа та як ФОП. Такі висновки суд обґрунтував тим, що позивач, здійснюючи підприємницьку діяльність за кодом КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права та адвокатську діяльність, займається одним і тим же видом підприємницької діяльності і у нього не виникає обов`язку подання звітності як особи, що провадить незалежну професійну діяльність, адже у такому випадку буде мати місце

подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що у відповідності до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи, які провадять незалежну професійну діяльність, є платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Вказаним Законом також передбачено те, що кожна особа протягом 10 календарних днів після отримання свідоцтва про право на зайняття певною діяльністю, незалежно від наміру фактичного здійснення такої діяльності чи обраної організаційно-правової форми, зобов`язана стати на облік платників єдиного внеску та податків як платником податків та ЄСВ. У свою чергу, Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає обов`язок платника єдиного внеску сплачувати такі внески незалежно від того, чи отримує платник дохід від незалежної професійної діяльності чи ні. З цих підстав, відповідач робить висновок про те, що оскільки ФОП ОСОБА_1 зареєстрований у Мелітопольському управлінні як фізична особа-підприємець та має ознаку незалежної професійної діяльності, то він зобов`язаний сплачувати ЄСВ як фізична особа-підприємець та як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 має статус фізичної особи - підприємця, зареєстрований у податковій службі з 29.09.2008р. та здійснює основний вид діяльності у сфері права (КВЕД 69.10).

Також, 30.05.2011 ОСОБА_1 видано свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1.

12.12.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано вимогу №Ф-53525-56 по сплаті боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску на суму у розмірі 5733,42 грн.

Крім того, 18.01.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано вимогу №Ф-53525-56 по сплаті боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску на суму у розмірі 4914,36 грн.

05.03.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано вимогу №Ф-53525-56 по сплаті боргу (недоїмки) у вигляді єдиного соціального внеску на суму у розмірі 7992,60 грн.

Вказані вимоги оскаржені позивачем у судовому порядку.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що фактично спірні відносини між сторонами виникли з огляду на позицію контролюючого органу про наявність у позивача обов`язку нараховувати та сплачувати ЄСВ окремо як ФОП та окремо як самозайнята особа - адвокат. Оскільки позивачем сплачувався ЄСВ у розмірі меншому ніж визначено для ФОП та для самозайнятої особи, то за позицією контролюючого органу у позивача утворилась недоїмка, що і стало підставою для формування вимог про сплату боргу (недоїмки).

Отже з огляду на суть спірних відносин, які виникли між сторонами, визначальним у цій справі є встановлення того, чи виникає обов`язок у особи, яка має право на зайняття адвокатською діяльністю, сплачувати ЄСВ, за умови того, що така особа зареєстрована як фізична особа-підприємець, здійснює діяльність у сфері права (КВЕД 69.10) та сплачує єдиний внесок як ФОП.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464).

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є:

фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Отже законодавець розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Тобто, Закон № 2464-VI не визначає такого платника єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.

Позивач є платником єдиного внеску - фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, тобто є платником єдиного внеску в розумінні пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 2464-VI облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом. Взяття на облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону № 2464-VI).

Відповідно до статті 5 Закону № 2464-VI розроблено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330, (далі - Порядок № 1162).

Цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах, зокрема, 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464 (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку інформаційної взаємодії передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням: дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ контролюючого органу, в якому такого платника взято на облік, реєстраційного номера платника єдиного внеску (пункт 3 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) ( пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162 ).

Встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що позивач як фізична особа-підприємець із 30 вересня 2008 року перебуває на обліку контролюючого органу як платник податків, у тому числі як платник єдиного соціального внеску (а.с.8)

Розділом ІІІ Порядку № 1162 встановлено порядок взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755.

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1- ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12- ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, подають заяву за формою № 1- ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2- ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №1162).

З огляду на положення Порядку №1162 можливо дійти висновку про те, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою № 1-ЄСВ.

Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення «ознаки незалежної професійної діяльності» Порядок №1162 не передбачає.

Встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що позивач, після отримання 30.05.2011 свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1, заяву за формою № 1- ЄСВ до контролюючого органу не подавав.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи (а.с.32), відповідач самостійно встановив позивачу як фізичній особі-підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000, що не узгоджується з нормами Порядку №1162, якими визначена процедура взяття на облік платників єдиного внеску.

Отже, підсумовуючи викладене, слід зазначити те, що як положення Закону № 2464-VI так і положення Порядку №1162 не дають підстав для висновку про те, що платник єдиного внеску може мати статус фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає неправомірною позицію контролюючого органу, яка стала підставою для прийняття оскаржуваних у цій справі рішень та яка фактично зводиться до того, що у позивача наявний обов`язок нараховувати та сплачувати ЄСВ окремо як ФОП та окремо як самозайнята особа - адвокат з огляду на те, що він має статус фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року по справі №280/1158/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 21.11.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк