Справа № 459/2852/19
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/2852/19
Провадження № 2-а/459/82/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2019 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Сиванич У.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, інспектора батальйону №4 роти №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Аннич Руслана Мироновича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.10.2019 року звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову серії ЕАК № 1585631 від 04.10.2019 року про накладення на ньго адміністративного стягнення в розмірі 255,00 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

На обґрунтування позову послався на те, що 04 жовтня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержантом поліції Аннич Русланом Мироновичем відносно нього винесена постанова серії ЕАК №1585631 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладено адміністративний штраф в розмірі 255 гривень. Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові, 04.10.2019 року о 10:54 год. він, керуючи транспортним засобом DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-ту Богоявленському (Жовтневий) в м. Миколаїв, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3., а саме, рухався по пр-ту Богоявленському зі сторони вул. Металургів в бік вул. Океанівська, чим порушив вимоги п. 8.4. ПДР України. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а тому постанова підлягає скасуванню. Стверджує, що ця постанова винесена без жодних належних доказів вчинення ним цього адміністративного правопорушення.

11.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

01.11.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представник відповідачів просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як видно з копії постанови серії ЕАК № 1585631 від 04.10.2019 року ОСОБА_1 04.10.2019 року о 10.44 год. в м. Миколаїв по пр.. Богоявленський (Жовтневий), 31 не виконав вимги дорожнього знаку 3.3, а саме: рухався по пр.Богоявленському зі сторони вулиці Металургів в бік вулиці Океанівська, чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху. Відповідальність за це передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 цього Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до положень статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказуванні правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга і третя статті 122КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частина 4 статті 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, що відповідає положенням ст. 276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення такого правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1585631 від 04.10.2019 року, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення, то у такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, норми якої не передбачають обов`язкове зазначення в її змісті нормативного акту, який було порушено, а лише вказують на необхідність зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, з чого можна зробити висновок, що саме тільки рішення суду щодо порушення інспектором черговості певних етапів при розгляді справи не виключає факту вчинення правопорушення позивачем, а також настання адміністративної відповідальності за адміністративний проступок.

Судом не встановлено порушень з боку інспектора Національної поліції вимог ст.ст. 278, 279 КпАП України, з урахуванням вимог ч.2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Крім цього слід зазначити про те, що суд не приймає до уваги пояснення позивача стосовно того, що інспектором поліції не було зафіксовано належним чином порушення ним Правил дорожнього руху, оскільки із наявного у матеріалах справи відеозапису з відео реєстратора зі службового автомобіля та нагрудного відео реєстратора вбачається порушення позивачем п.8.4 Правил дорожнього руху.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення дії поліцейського були правомірними та такими, що не порушували права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а постанова серії ЕАК № 1585631 від 04.10.2019 року року - обґрунтована та винесена у відповідності до вимог чинного законодавства. Також суд вважає доведеним наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, протилежного позивачем не доведено.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.11.2019 року.

Суддя: Д. І. Рудаков