Справа № 200/8080/19-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року справа №200/8080/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Гаврищук Т.Г., Геращенко І. В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року (головуючий суддя І інстанції Кочанова П.В.), складене у повному обсязі 16 вересня 2019 року у м. Слов`янськ Донецької області, у справі № 200/8080/19-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про:

- визнання протиправним та скасування рішення управління щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг з 14 квітня 2019 року, викладеної в Повідомленні № 628 від 12.04.2019 року;

- зобов`язання відповідача призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг ОСОБА_1 , починаючи з 14 квітня 2019 року (а.с. 5-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 12 квітня 2019 року б/н в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою уповноваженої особи сім`ї ОСОБА_2 від 04.04.2019 року. Визнано протиправним та скасовано повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 12.04.2019 року № 628 про відмову у наданні ОСОБА_1 допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, за заявою уповноваженої особи сім`ї ОСОБА_2 від 04.04.2019 року. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 за заявою уповноваженої особи сім`ї ОСОБА_2 від 04.04.2019 року щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 32-37).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивач з дружиною ОСОБА_2 перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб з 06.02.2019 року. З заявою від 04.04.2019 р. ОСОБА_2 звернулася до управління як уповноважений представник сім`ї. В заяві було зазначено, що вона працює в ПрАТ «СК «Альфа страхування», чоловік працює в ПП «Ентек» з 15.03.2019. Рішенням від 12.04.2019 року ОСОБА_2 зроблено перерахунок в межах терміну призначення адресної допомоги на сім`ю на період з 01.05.2019 по 11.07.2019 року у щомісячному розмірі 442,00 грн. (442,00 грн. - на ОСОБА_2 ).

Позивача не включено до розрахунку відповідно до п. 3, 7 Порядку № 505, оскільки з 28.10.2018 року - виплата адресної допомоги ОСОБА_1 була припинена управлінням відповідно до п. 7 Порядку № 505.

При цьому зазначено, що управління не має законних підстав для призначення ОСОБА_1 допомоги, оскільки адресна допомога Позивачу була припинена з 28.10.2018 року відповідно до пункту 7 Порядку № 505, а працевлаштувався він згідно наданої заяви з 15.03.2019 року, тобто після спливу місячного строку.

На думку апелянта, управління не порушувало права позивача і підстави для задоволення позову не має (а.с. 40-41).

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.02.2019 року № 1426- (а.с. 7-16).

З особової справи отримувача щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_2 , копію якої надано відповідачем до матеріалів справи (а.с. 27-31), встановлено наступне.

За заявою уповноваженої особи сім`ї ОСОБА_2 про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 23.02.2019 року рішенням УПСЗН Краматорської міської ради від 27.03.2019 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання призначено щомісячну адресну допомогу, як працездатній особі у розмірі 442,00 грн., ОСОБА_1 не включений до розрахунку відповідно до постанови КМУ №812 від 31.03.2015 року (а.с. 27-28).

За заявою уповноваженої особи сім`ї ОСОБА_2 про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 04.04.2019 року рішенням УПСЗН Краматорської міської ради від 12.04.2019 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання призначено щомісячну адресну допомогу, як працездатній особі у розмірі 442,00 грн., ОСОБА_1 не включений до розрахунку відповідно до постанови КМУ №812 від 31.03.2015 року (а.с. 29, 31).

Як вбачається з повідомлення від 12.04.2019 року № 628 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_2 призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 01.05.2019 року по 11.07.2019 року у розмірі 442,00 грн., на ОСОБА_1 не призначено по п.3,7 Порядку № 505 від 01.10.2014 року (а.с. 14).

Підставою не включення до розрахунку позивача стало те, що ОСОБА_1 рішенням УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 14.08.2018 року призначено щомісячну адресну допомогу із скороченням терміну призначення та зменшенням суми виплат, а саме: з 12.07.2018 року по 27.08.2018 року у розмірі 442,00 грн. на місяць, з 28.08.2018 по 27.10.2018 у розмірі 221,00 грн. на місяць (дата зміни категорії працездатності 17.05.2018).

ОСОБА_1 з 15.03.2019 працевлаштувався в Приватне підприємство «ЕНТЕК» на посаду головного інженера, що підтверджено довідкою від 10.06.2019 року № 04, що також підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 (запис №27 від 15.03.2019 року, наказ №4-к від 14.03.2019 року) (а.с. 17-20).

Зазначені обставини сторонами у справі не заперечуються та не є спірними.

Позивач з вищевказаним рішенням управління не погодився та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що управлінням неправомірно відмовлено позивачеві у призначенні щомісячної адресної грошової допомоги, чим порушено його право на соціальний захист, гарантований Конституцією України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» (далі - Закон №1706) , внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 1706, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок № 505).

Відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

За приписами п.3 Порядку №505, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Згідно з п. 7 Постанови № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (за виключеннями, до яких позивач не відноситься), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

За змістом цієї норми вбачається, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців.

При цьому, чинним законодавством не встановлено заборони на призначення такої допомоги особі в наступних шестимісячних періодах за відсутності обставин, які були підставами для припинення виплати допомоги.

Як зазначалось судом вище, позивача звільнено 17 травня 2018 року та припинено виплату допомоги на підставі п. 7 Порядку 505 з 28 жовтня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач знову працевлаштувався з 15 березня 2019 року та продовжує працювати по теперішній час, із заявою про призначення допомоги позивач звернувся (через уповноваженого представника сім`ї) у квітні 2019 року, відтак підстав для відмови у призначенні спірної допомоги на наступні (з моменту звернення) шість місяців у відповідача не має.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 6 Порядку №505 передбачені виключні підстави, коли грошова допомога не призначається, а саме: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що Порядком № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Таким чином, з урахуванням пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, а у разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що такий підхід відповідає не тільки нормам Порядку № 505, але також відповідає меті надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, яка полягає в тому, що така допомога протягом послідових шестимісячних періодів надається всім внутрішньо переміщеним особам або сім`ям внутрішньо переміщених осіб, які працевлаштувалися на новому місці та не є власниками житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або не мають на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Враховуючи все вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради неправомірно відмовлено позивачеві у призначенні щомісячної адресної грошової допомоги, чим порушено його право на соціальний захист, гарантований Конституцією України, а також з тим, що повідомлення (відмову) у її призначенні слід скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 200/8080/19-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

Т.Г. Гаврищук

І.В.Геращенко