Справа № 580/2077/19
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 580/2077/19
Номер провадження 2-а/580/28/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Чхайло О. В.,

за участю: секретаря Сивоконь А.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора батальйону УПП в Сумській області рядового поліції Моісеєнка Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення мотивуючи свої вимоги тим, що 14.08.2019 інспектором УПП в Сумській області рядовим поліції Моісеєнком О.С. була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Порушення за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності полягає у тому, що він 14.08.2019 о 10 год 45 хв. на майданчику для паркування ТОВ «Епіцентр» здійснив паркування на місці призначеному для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки вона не відображає дійсних обставин стверджуючи, що здійснив паркування у місці призначеному для паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю так як необхідно було завантажити придбаний товар, а майже усі місця поблизу магазину призначені для транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю. Здійснюючи паркування у вказаному місці позивач розраховував на те, що завантаження товару займе небагато часу. Позивач вважає, що його дії не зашкодили водіям з інвалідністю, оскільки на парковці було достатньо вільних місць для транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю. Також позивач просить суд врахувати, що він має значний стаж водіння та жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Крім того, позивач просить суд врахувати, що він є учасником АТО, має грамоти, подяки та відзнаку Президента «За участь в антитерористичній операції».

У зв`язку з наведеним позивач просить суд скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.08.2019 серії ДПО 18 №600855.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав відзив на позовну заяву в якому просить суд залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 , оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення від 14.08.2019 серії ДПО 18 №600855 була винесена відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце адміністративні правовідносини з приводу рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого у справі про адміністративне правопорушення, позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 14.08.2019 інспектором УПП в Сумській області рядовим поліції Моісеєнком О.С. була винесена постанова серії ДПО 18 №600855 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Суть порушення за яке позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності полягає у тому, що він 14.08.2019 о 10 год 45 хв. в м. Суми по вул. Героїв Крут, 1/3 на майданчику для паркування ТОВ «Епіцентр» здійснив паркування автомобіля Ford Transit connect номерний знак НОМЕР_1 на місці призначеному для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Факт паркування на місці призначеному для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю позивач не оспорює, а тому зазначений факт не підлягає доказуванню відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 КАС України.

Доводи позивача про те, що він розраховував на швидке завантаження товару та про наявність на парковці достатньої кількості вільних місць для транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю не спростовують його винуватість у вчиненому та не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 152-1 КУпАП.

Відповідальність за порушення правил паркування передбачена ст. 152-1 КУпАП. Зокрема, згідно частини шостої вказаної норми Закону, паркування транспортного засобу на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, водієм, який не має документів про наявність у нього чи в одного з пасажирів інвалідності (крім явно виражених ознак інвалідності), тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вид і розмір стягнення за вказане правопорушення порушення правил паркування, яке було накладено на позивача, відповідає санкції ч. 6 ст. 152-1 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд враховує, що позивач є учасником АТО, має грамоти та відзнаку Президента «За участь в антитерористичній операції», однак зважаючи на те, що стягнення за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП було накладено на нього у розмірі 1020 грн., який є мінімальним по даному Закону, тому відсутні підстави для зміни накладеного стягнення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 152-1 КУпАП, а також відсутність підстав для зміни заходу стягнення, суд вважає необхідним залишити без змін постанову серії ДПО 18 №600855 від 14.08.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Керуючись ст. 2, 3, 5, 6, 9, 72, 76, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, ст. 7, 9, 152-1, 251 КУпАП,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Залишити без змін постанову серії ДПО 18 №600855 від 14.08.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.