Справа № 308/7036/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10257/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Большакової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

представника позивача Кучеренка В.О.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 вересня 2019 року у справі № 308/7036/17 (рішення ухвалено в м. Ужгород, головуючий суддя Деметрадзе Т.Р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 24.07.2017 звернувся в суд із адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанову Закарпатської митниці ДФС від 12.07.2017, винесену стосовно ОСОБА_1 щодо визнання його винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що з прийнятим рішенням та обставинами, викладеними у постанові відповідача не погоджується, вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач заперечує факт ввозу на територію України наведеного у постанові відповідача транспортного засобу, про що повідомив у наданих письмових поясненнях під час складання протоколу. Також вказав, що подав до прокуратури заяву про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України (складання завідомо неправдивого документа). Вважає, що жодних доказів того, що саме він вчинив дане адміністративне правопорушення відповідачем не надано.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що прийняте судом рішення підлягає скасуванню, оскільки судом не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими. Позивач категорично заперечив факт ввозу ним 12.06.2016 через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС транспортного засобу марки «Volkswagen»модель «Golf» ідентифікаційний номер кузоваWVWZZZ1JZWW125263, державний реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 , по факту складання службовими особами завідомо неправдивого документа - протоколу про порушення митних правил. Прокуратурою Закарпатської області заведено кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР під номером 0000244. Допитана в судовому засіданні свідок- державний інспектор МО№4 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 по наданих документах підтвердила, що вона 08.12.2016 здійснювала оформлення транспортного засобу марки «VolkswagenGolf», державний реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 , при цьому пояснила, що позивача як особу, яка керувала транспортним засобом, не впізнала. Сам позивач стверджував, що неодноразово перетинав кордон в напрямку Угорщини та Словаччини, усі рази пересувався у якості пасажира, вважає, що доказів ввозу ним транспортного засобу на територію України не зібрано, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 10 червня 2017 року о 22 год. 46 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль «RenaultEspace», номерний знак Словаччини НОМЕР_2 , де в якості пасажира прямував громадянин України ОСОБА_1 .

Під час здійснення митних формальностей за допомогою інформації з баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України інспектором було встановлено, що громадянином України ОСОБА_1 в режимі «транзит» 12.06.2016 було ввезено автомобіль «VolkswagenGolf», номерний знак Словаччини НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , та станом на 10.06.2017 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться та в інший митний режим не заявлено.

За результатами розгляду справи, в.о. начальника Закарпатської митниці ДФС Балуєвим С.С. винесено постанову від 12.07.2017 року №1490/30500/17, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (далі - МК України), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, за те, що він перевищив встановлений статтею 95 МК України строк транзитного перевезення автомобіля марки «VolkswagenGolf», номерний знак Словаччини НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_4 , більше ніж на десять діб. Фактично даний транспортний засіб станом на 10.06.2017 не вивезено з митної території України.

Вважаючи таку постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності необхідних документів автомобіль «VolkswagenGolf», номерний знак Словаччини НОМЕР_5 , на митну територію України в режимі «транзит» пропущено не було б. Також суд вказав, що при оформленні зобов`язання про транзит факт знаходження особи за кермом не є визначальним.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України (далі МК України) транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Згідно з частиною 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як згадувалось вище, 10.06.2017 при перетинанні кордону працівниками митниці було виявлено, що ОСОБА_1 12.06.2016 ввіз на митну територію України автомобіль марки «VolkswagenGolf», номерний знак Словаччини TV843BX, номер кузова НОМЕР_4 та порушив строки його вивезення.

З огляду на це, позивача притягнуто до відповідальності за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку вивезення транспортного засобу за межі митної території України, який був ним ввезений з метою транзиту і його дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 470 МК України.

Позивач вказує, що він не ввозив автомобіль марки «VolkswagenGolf», номерний знак Словаччини НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , оскільки перебував у вищевказаному транспортному засобі лише в якості пасажира.

Проте, відповідно до інформації, яка міститься в єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) ДФС України вищевказаний транспортний засіб ввіз на митну територію України саме ОСОБА_1 .

Позивач звернувся по даному факту з заявою до прокуратури Закарпатської області де заведено кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР під номером 0000244 від 05.07.2017.

Згідно витягу з даного кримінального провадження, встановлено, що службові особи митного посту «Тиса» склали завідомо неправдивий документ протокол про порушення митних стосовно громадянина ОСОБА_1 , тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України.

За змістом частини 1 статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Колегія суддів враховує, що допитана в судовому засіданні свідок - державний інспектор МО№4 митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 по наданих документах підтвердила, що вона 08.12.2016 здійснювала оформлення транспортного засобу марки «VolkswagenGolf», державний реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 , однак позивача як особу, яка керувала транспортним засобом, не опізнала.

Разом з тим, згідно з пунктом 3 розділу 1 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118 (далі Правила №1118) транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Відповідно до пункту 7 розділу 1 Правил №1118 власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії, крім іншого, документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Пункт 7 розділу 1 Правил №1118 кореспондується з підпунктом 1.1 пункту 1 розділу 4 Правил №1118.

Пунктом 9 розділу 1 Правил №1118 передбачено, що транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження), не підлягає пропуску через митний кордон України.

Проте, зазначені норми Правил №1118 як такі залишились поза увагою суду першої інстанції.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 17 жовтня 2018 року у справі №166/722/17.

До матеріалів справи долучено витяги з ЄАІС Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення станом на 10.06.2017 щодо транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 , з АСМО Інспектор Електронний журнал пасажирського пункту пропуску відповідно до яких 12.06.2016 о 18 год. 59 хв. автомобіль марки «VolkswagenGolf», номерний знак Словаччини TV843BX, номер кузова НОМЕР_4 , ввезено з метою особистого користування в режимі транзит по смузі зелений коридор Степанов Сергій Петрович, адреса АДРЕСА_1 Парківська, 49, Одеська область, с.Новоніколаєв.

В свою чергу, як видно з матеріалів справи, особа, яку притягнуто до відповідальності позивач по справі ОСОБА_1 .

Будь-яких інших документів на підтвердження ввезення позивачем зазначеного транспортного засобу сторонами не подано.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано жодного доказу на спростування непричетності позивача до вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, жодних документів щодо наявності у позивача права власності або користування (у тому числі з правом розпорядження) на спірний транспортний засіб та вповноваження ним будь-яких осіб на пред`явлення автомобіля для здійснення митного контролю і митного оформлення не витребовував й не досліджував, а тому прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 МК України, а тому оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил №1490/39500/17 від 12.07.2017 винесена неправомірно без врахування всіх обставин, необхідних для прийняття такого рішення.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Враховуючи положення статті 2 КАС Украхни з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача та ч. 2 ст. 286 КАС України слід визнати протиправною та скасувати постанову Закарпатської митниці ДФС України від 12.07.2017 №1490/30500/17 про накладення штрафу в розмірі 8500 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 вересня 2019 року у справі № 308/7036/17 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Закарпатської митниці ДФС України від 12.07.2017 №1490/30500/17 про накладення штрафу в розмірі 8500 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
О. О. Большакова