Справа № 140/2813/19
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/2813/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Дричик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного кадастрового реєстратора відділу у м.Ковель міськрайонного управління у Ковельському районі і місті Ковелі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Дричик Людмили Василівни про визнання недійсними рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , позивачі) звернулися з позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу у м.Ковель міськрайонного управління у Ковельському районі і місті Ковелі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Дричик Людмили Василівни (далі державний кадастровий реєстратор, відповідач) про визнання недійсними рішень від 08.07.2019 №РВ-019 та №РВ-019 щодо відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру в частині №1 - невідповідності поданих документів вимогам закону на земельні ділянки, надані їм для ведення фермерського (селянського) господарства «Крона» на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки на рівні земельної частки (паю) членам фермерського господарства для ведення фермерського господарства «Крона».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є головою фермерського господарства «Крона», а його сестра ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 членами даного господарства.

Рішенням Мощенської сільської ради від 16.12.1992 № 13/2 ОСОБА_3 було виділено ФГ «Крона» 5,0 га землі у постійне користування. Розпорядженням голови Ковельської РДА від 13.10.2009 №469 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу в оренду для ведення фермерського господарства ФГ «Крона» ще 4,7146 га.

Розпорядженням голови Ковельської РДА Волинської області від 27.12.2010 позивачам надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель, що знаходяться в користуванні ФГ «Крона» в межах Мощенської сільської ради. На момент виготовлення технічної документації змінилися межі села Мощена, у зв`язку з чим уповноваженим органом на затвердження технічної документації стала Мощенська сільська рада. Позивачі неодноразово звертались до Мощенської сільської ради із заявами про затвердження технічної документації, однак отримували відмови.

02.06.2017 рішенням №9-30/2017 Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, яка є правонаступником Мощенської сільської ради після об`єднання територіальних громад, дана технічна документація була затверджена.

Після затвердження технічної документації, позивачі 28.11.2018 звернулися до державного кадастрового реєстратора із заявами про внесення до Державного земельного кадастру земельних ділянок відповідно до технічної документації, на які отримали відмови, у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі та рекомендовано відповідно до вимог абзацу 5 пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» до поданої документації долучити рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність.

Позивачі, долучивши копію рішення Мощенської сільської ради народних депутатів від 16.12.1992 № 13/2 про надання в постійне користування 5 га ріллі і розпорядження голови Ковельської РДА від 12.10.2009 про надання земельної ділянки в оренду, 22.12.2018 року знову подали відповідні заяви державному кадастровому реєстратору, на які отримали повідомлення від 22.12.2018 № ПВ-018 та № ПВ-018 про відмову в прийнятті заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з тих підстав, що подана документація не затверджена відповідним органом місцевого самоврядування.

Вказані відмови державного кадастрового реєстратора були оскаржені позивачами в судовому порядку і за рішенням суду було зобов`язано відповідача прийняти заяви позивачів.

Після нового звернення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були розглянуті державним кадастровим реєстратором та прийняті рішення 08.07.2019 №РВ-019 та №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, пунктом 1 яких підставою для відмови у внесенні таких відомостей слугували відсутність у поданій документації рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність.

Позивачі такі рішення відповідача вважають протиправними, оскільки ними було подано державному кадастровому реєстратору рішення про надання 5,0 га землі у постійне користування і розпорядження про передачу в оренду 4,6178 га землі для ведення фермерського господарства ФГ «Крона», з огляду на що просять визнати недійсними оскаржувані рішення відповідача в частині №1 щодо невідповідності поданих документів вимогам закону.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 12:00 09.10.2019 (а.с.1-1а).

Відповідач у відзиві на адміністративний позов (а.с.31-35) вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнала та зазначила, що в силу вимог пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.

Оскільки додані до технічної документації рішення Мощенської сільської ради від 16.12.1992 про надання в постійне користування із земель запасу 5 га ОСОБА_3 , розпорядження Ковельської райдержадміністрації від 13.10.2009 №469, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу в оренду для ведення фермерського господарства ФГ «Крона» 4,7146 га, розпорядження Ковельської райдержадміністрації від 27.12.2010 №584, яким надано згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства, не є рішеннями відповідної ради або державної адміністрації про надання у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому нею правомірно на підставі ч.5 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відмовлено у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю документів вимогам законодавства.

Ухвалою суду від 09.10.2019 витребувано у Ковельської районної державної адміністрації інформацію про те, чи була затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства жителям села Мощена Ковельського району ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розроблена відповідно до розпорядження Ковельської РДА від 27.12.2010 №584, та чи приймались інші рішення про передачу у власність вказаним громадянам земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) з наданням відповідних доказів їх прийняття; витребувано у Фермерського господарства «Крона» документи, відповідно до яких були виділені земельні паї жителям села Мощена Ковельського району ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 12:00 31.10.2019 (а.с.118-119).

31.10.2019 підготовче засідання відкладено на 14:30 13.11.2019 у зв`язку з неподанням Ковельською районною державною адміністрацією витребуваних документів.

Ухвалою суду від 13.11.2019 закрито підготовче провадження та продовжено судовий розгляд справи по суті (а.с.167-168).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Позивач ОСОБА_2 подала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.130).

Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав, наведених у відзиві, просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові доказів, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до архівної копії рішення Мощенської сільської Ради народних депутатів Ковельського району від 16.12.1992 №13/2 передано в постійне користування із земель запасу Мощенської сільської Ради народних депутатів ОСОБА_4 Миколаївні, жительці села Мощена 5 гектарів (га) сільськогосподарських угідь (5 га рілля) та зареєстровано селянське (фермерське) господарство «Крона» (а.с.25).

Розпорядженням Ковельської РДА Волинської області від 13.10.2009 №469 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано в оренду ФГ «Крона» земельні ділянки площею 4,7146 га, в тому числі: ріллі 3,0968 га, пасовищ 1,6178 га для ведення фермерського господарства терміном на 49 років із земель запасу Мощенської сільської ради (а.с.26).

Розпорядженням Ковельської РДА Волинської області від 27.12.2010 №584 надано згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки членам ФГ «Крона» - ОСОБА_1 площею в розмірі земельної частки (паю), ОСОБА_2 площею в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель, що є у користуванні ФГ «Крона» в межах Мощенської сільської ради (а.с.24).

У 2011 році ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки на рівні земельної частки (паю) членам фермерського господарства «Крона» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства в межах Мощенської сільської ради Ковельського району Волинської області загальною площею 9,2748 га, з яких загальна площа частки (паю) ОСОБА_1 4,5602 га, ОСОБА_2 4,7146 га (а.с.68-112).

Рішенням Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області восьмого скликання від 02.06.2017 №9-30/2017 затверджено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , членам фермерського господарства «Крона», технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки на рівні земельної частки (паю) загальною площею 9,2748 га, в тому числі ОСОБА_1 4,5602 га для ведення фермерського господарства, за рахунок земель, які перебувають у користуванні ФГ «Крона», угіддя-рілля; ОСОБА_2 площею 3,0968 га для ведення фермерського господарства, за рахунок земель, які перебувають у користуванні ФГ «Крона», угіддя-рілля, та площею 1,6178 га для ведення фермерського господарства, за рахунок земель, які перебувають у користуванні ФГ «Крона», угіддя-пасовище (а.с.27).

Рішеннями державного кадастрового реєстратора від 08.07.2019 №РВ-019 та №РВ-019 за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 25.06.2019 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав:

№1 невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: відповідно до абзацу 5 пункту 2 «Прикінцевих та Перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» до поданої документації долучити рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність;

№2 невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин ділянок з ділянкою :03:003:0272 площа співпадає на 1,0094% (рішення №РВ-019); перетин ділянок з ділянкою :03:003:0272 площа співпадає на 90,185% (рішення №РВ-019);

№3 знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачають зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (а.с.7-10).

У зазначених рішеннях державний реєстратор рекомендував привести у відповідність місцерозташування земельної ділянки до даних Державного земельного кадастру та долучити до технічної документації рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність.

Рішення державного кадастрового реєстратора від 08.07.2019 №РВ-019 та №РВ-019 в частині №2 та №3 позивачами не оскаржуються.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням в частині відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстави №1 невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, суд враховує наступне.

З 01.01.2013 набув чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Частинами першою, третьою та п`ятою статті 5 цього Закону визначено, що ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом, зокрема, внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки (ч.4 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

За приписами частини першої та другої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частинами четвертою та п`ятою статті 24 цього Закону передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (ч.6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Згідно з пунктом 74-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, у разі коли підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є невідповідність поданих документів вимогам законодавства, Державний кадастровий реєстратор у рішенні про відмову зазначає відомості, що виявлені у поданих документах та свідчать про їх невідповідність вимогам законодавства з посиланням на нормативно-правовий акт та його положення, з якими виявлено невідповідність поданих документів.

Як слідує з оскаржуваних рішень, відповідач зазначив про невідповідність поданих документів вимогам законодавства з посиланням на абзац 5 пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Так, згідно з абзацом 5 пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.

Отже, аналізуючи приписи абз.5 п.2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» слід дійти висновку про те, що державна реєстрація земельної ділянки, технічна документація на яку була розроблена до 01.01.2013 на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу такої земельної ділянки у власність або надання в користування, здійснюється на підставі зазначеної документації у встановленому даним Законом порядку.

З матеріалів справи слідує, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, розроблена позивачам як членам фермерського господарства на рівні земельної частки (паю).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Частинами першою та другою статті 13 цього Закону визначено, що члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Аналогічні приписи закріплені у статті 32 Земельного кодексу України (далі ЗК України), відповідно до частини першої якої громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Пунктом 8 Перехідних положень ЗК України передбачено, що члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

Статтею 118 ЗК України (в редакції, чинній на момент розроблення позивачами технічної документації) передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, визначений у 2011 році статтею 118 ЗК України порядок передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачав такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) погодження розробленого проекту землеустрою відповідною Комісією;

4) подання громадянином погодженого проекту землеустрою для затвердження до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Відтак, із запровадженням у 2013 році автоматизованої системи Державного земельного кадастру державна реєстрація земельних ділянок, технічна документація на які розроблена до 01.01.2013, здійснюється на підставі затвердженої технічної документації відповідним рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, яким такі земельні ділянки надані у власність.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Ковельської РДА Волинської області від 28.07.2011 №330 ОСОБА_1 - члену ФГ «Крона» - надано у власність земельні ділянки площею 2,3477 га, в тому числі: 1,60 га - ріллі, 0,7477 га пасовищ; ОСОБА_2 - члену ФГ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - надано у власність земельні ділянки площею 2,3669 га, в тому числі: 1,4967 га - ріллі, 0,8702 га - пасовищ із земель, що знаходяться в користуванні ФГ «Крона» в межах Мощенської сільської ради. Таке рішення Ковельською РДА прийнято за наслідками розгляду технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та на підставі заяв членів ФГ «Крона» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства (а.с.157).

Отже, вказаним розпорядженням надано позивачам у власність земельні ділянки для ведення фермерського господарства на рівні земельної частки (паю) загальною площею 4,7146 га.

Водночас технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки на рівні земельної частки (паю), яка подавалась позивачами державному кадастровому реєстратору для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, розроблена на земельні ділянки загальною площею 9,2748 га.

Суд зауважує, що технічна документація містить два технічних завдання: на земельні ділянки площею 4,7146 га та земельні ділянки площею 9,2748 га (а.с.71, 137, 138), разом з тим у пояснювальній записці загальний розмір земельних ділянок становить 9,2748 га (а.с.69 зворот).

Таким чином, площа земельних ділянок, на яку розроблена технічна документація із землеустрою, є значно більшою (на 4,5602 га) за земельні ділянки, які передані позивачам у власність згідно з розпорядженням Ковельської РДА від 28.07.2011 №330.

При цьому рішенням Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області від 02.06.2017 №9-30/2017, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки на рівні земельної частки (паю) членам фермерського господарства «Крона» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства в межах Мощенської сільської ради Ковельського району Волинської області загальною площею 9,2748 га, з яких загальна площа частки (паю) ОСОБА_1 4,5602 га, ОСОБА_2 4,7146 га, не вирішено питання про передачу у власність позивачам земельних ділянок зазначеною площею.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність рішення органу виконавчої влади про надання у власність позивачам земельних ділянок загальною площею 4,7146 га, з яких ОСОБА_1 площею 2,3477 га, ОСОБА_2 площею 2,3669 га, та відсутність такого ж рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання чи передачу у власність земельних ділянок загальною площею 4,5602 га.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що рішення державного кадастрового реєстратора від 08.07.2019 №РВ-019 та №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін) до Державного земельного кадастру в частині невідповідності поданих позивачами документів вимогам законодавства, а саме: не подання рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність, прийняті правомірно.

Крім того, суд враховує, що наявні у позивачів рішення Мощенської сільської ради від 16.12.1992 №13/2 про передачу у постійне користування ОСОБА_3 (матері) земельної ділянки площею 5 га та розпорядження Ковельської РДА від 13.10.2009 №469 про надання в оренду ФГ «Крона» земельної ділянки площею 4,7146 га підтверджують лише право користування (оренди) таких ділянок фермерським господарством, однак не посвідчують право власності на такі ділянки за позивачами.

Посилання позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні на наявність державного акта на право постійного користування землею суд до уваги не бере, з огляду на таке.

Так, 29.03.1995 Мощенською сільською радою видано ОСОБА_5 (батькові позивачів) державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 5,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.140).

15.03.2003 ОСОБА_6 , який був засновником головою СФГ «Крона», помер (а.с.78).

Відповідно до статті 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно із частиною першою статті 407 ЦK України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до частини другої статті 407 ЦК України та частини другої статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частинами третіми цих статей.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з тим, статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство», у редакції від 13 листопада 2009 року, передбачено, що успадкування фермерського господарства здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно із частиною першою статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються статутом фермерського господарства.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.09.2019 у справі №542/462/18.

Отже, за наявним у позивачів державним актом на право користування земельною ділянкою не перейшло останнім в порядку спадкування право користування такою ділянкою, більше того, такий державний акт не є правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності позивачів на земельну ділянку площею 5,0 га.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач довів суду належними та допустимими доказами правомірність своїх рішень, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, Закону України «Про Державний земельний кадастр», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Повне судове рішення складено 21 листопада 2019 року.