Справа № 640/13495/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 листопада 2019 року № 640/13495/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., за результатами судового засідання в адміністративній справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС"

до Офісу великих платників податків Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення

за участю представників сторін

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС" (надалі - позивач), адреса: 01004, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 1-3/2, корпус А, секція Ф-2 до Офісу великих платників податків державної фіскальної служби (надалі - відповідач) адреса: 04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11-Г, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків державної фіскальної служби № від 16 квітня 2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2019 закрито підготовче засідання та призначення справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні, за участю представників сторін, справу розглянуто по суті та 08.11.2019 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Позивач підтримав позовну заяву з підстав, викладених у вказаній заяві та зазначив, що суми штрафних санкцій нарахованих відповідачем в акті перевірки та в оскаржуваному податковому повідомленні рішенні - відрізняються, а відтак, таке рішення підлягає скасуванню. Також позивач вказує на те, що відповідачем не були розглянуті його заперечення на акт перевірки.

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи на те, що штрафні санкцій в акті та податкову повідомленні-рішення в загальній сумі повністю збігаються, а податковому повідомленні-рішення наявна описка, де в одному з рядків сума помилково вказана двічі, що не вплинуло на загальну суму штрафу, як повністю відповідає розрахункам акту. При цьому, відповідач акцентував увагу на тому, що сам факт порушення податкового законодавство щодо строку реєстрації податкових накладних позивачем не заперечується, а відтак підставі для звільнення його від відповідальності за порушення податкового законодавства із-за технічної помилки в ППР відсутні. Щодо заперечень на акт перевірки, відповідач наполягав на тому, що вони були розглянуті по суті, а наявність описки (помилково вказано назву іншого підприємства) в останньому абзаці рішення за результатом розгляду таких заперечень не може свідчити про те, що вказані заперечення по суті не розглядались відповідачем.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС» 18 квітня 2019 року отримало податкове повідомлення-рішення офісу великих платників податків ДФС від 16.04.2019 року № , надалі - ППР, про застосування штрафних санкцій в сумі 944 174,57 грн., прийняте на підставі Акту від 15.03.19 № 838/28- 10-42-03/38266407 про результати камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних розрахунків коригування товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС» () в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Акт перевірки).

ТОВ «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС» не погодилось з висновками Акту перевірки та, в порядку передбаченому п. п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, направило Офісу великих платників податків державної фіскальної служби заперечення до зазначеного акту перевірки (вих. № 03/04-01 від 03.04.2019).

Офіс великих платників податків державної фіскальної служби листом від 12.04.2019 року № 18937/10/28-10-42-03-12 заперечення ТОВ «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС» залишено без задоволення.

Позивач оскаржив ППР в адміністративному порядку шляхом направлення адміністративної скарги № 18/04-1 від 18.04.2019 року до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 15.05.19 № 22299/6/99-99-11- 06-01-25 продовжено строк розгляду скарги до 24.06.19.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 20.06.2019 року №28202/6/99- 99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення офісу великих платників податків ДФС від 16.04.2019 року № залишено без змін, а адміністративна скарга позивача без задоволення.

Відповідачем проведено камеральну перевірку дотримання позивачем своєчасності реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами перевірки складений Акт від 15.03.19 № 838/28-10-42- 03/38266407, котрим встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 та згідно зі ст. 120-1 Податкового Кодексу України.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення- рішення від 16.04.2019 року № про застосування штрафних санкцій в сумі 944 174,57 грн. та надано розрахунок штрафу як додаток до даного ППР.

В оскаржуваному ППР вказано, що згідно з підпунктом пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу II Податкового кодексу України, на підставі акту перевірки № 838/28-10-42-03/38266407 від 15.03.2019 встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201, та згідно зі ст. 1201 Податкового Кодексу України, надалі Кодекс:

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 193042,61 грн. застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі дев`ятнадцять тисяч триста чотири гривні 26 копійок;

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ (вказати суму в таких податкових накладних (розрахунках коригування), щодо якої застосовується штраф) застосовано штраф в розмірі 30 % у сумі дев`ятсот двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят гривень 31 копійка;

за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів застосовано штраф в розмірі 40 % у сумі дев`ятсот двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят гривень 31 копійка;

За даним, зазначеними у ППР, загальна сума штрафу становить 944 174.57 грн., (дев`ятсот сорок чотири тисячі сто сімдесят чотири гривні 57 копійок).

Листом Офісу великих платників податків ДФС від 12.04.2019 року № 18937/10/28- 10-42-03-12 «Про результати розгляду заперечення» надано відповідь.

При цьому, відповідачем у резолютивній частині листа Офісу великих платників податків державної фіскальної служби від 12.04.2019 року № 18937/10/28-10-42-03-12 «Про результати розгляду заперечення» допущено описку та помилково зазначено, що за результатами розгляду заперечення на засіданні постійно діючої комісії, яке відбулось 12.04.2019 року в приміщенні Офісу великих платників податків ДФС за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 11- «г», Офіс великих платників податків ДФС вирішив - заперечення товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОРГАЗ» () до акту камеральної перевірки даних Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГО- РЕСУРС» () щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.03.2019 № 838/28-10-42-03/38266407- залишити без задоволення.

В той час, як по суті, відповідачем були розглянуті заперечення на акт перевірки саме позивача.

Відповідно до п.п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта. Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Відтак, суд не погоджується з тлумаченням позивача отриманої відповіді від відповідача, як такої, що не отримувалась позивачем саме за результатами розгляду його заперечень, оскільки зі змісту листа вбачається, що відповідачем розглядались саме заперечення позивача на акт перевірки позивача.

А тому, відсутні підставі для скасування ППР саме на підставі наявності в останньому абзаці відповіді відповідача щодо розгляду заперечень позивача на акт, описки щодо назви позивача та помилкової вказівки назви іншого підприємства.

У висновку акту перевірки зазначено про порушення ТОВ "ПРОМЕНЕРГО- РЕСУРС" () п. 201.10 ст. Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями) граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних - зазначених в Таблиці 1, а саме: реєстрації податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених термінів.

Суд погоджується з доводом позивача про те, що акті перевірки не містить даних про затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів, а тому застосування штрафних санкцій на суму ПДВ щодо якої застосовано штраф в розмірі 30 % у сумі дев`ятсот двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят гривень 31 копійка в цій графі є безпідставним.

Разом з тим, суд враховує позицію відповідача в цій частині, який наполягав на тому, що вказаний рядок є опискою, оскільки загальна сума застосованих оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням повністю підтверджена актом перевірки та в іншій частині податкове повідомлення - рішення повністю відповідає вимогам законодавства.

Щодо доводів позивача про недотримання форми та порядку складання податкового повідомлення- рішення.

Відповідно до п.8 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204, надалі - Порядок № 1204, при складанні податкового повідомлення-рішення йому присвоюється номер, який вноситься до реєстру, передбаченого пунктом 1 розділу IV цього Порядку, та складається з порядкового номера у межах підрозділу, який склав податкове повідомлення- рішення, - перші 7 цифр номера; номера підрозділу, який склав податкове повідомлення-рішення, - наступні 4 цифри номера. Оскаржуване ППР містить тільки 10 цифр, що є порушенням п.8 розділу II Порядку № 1204.

Проте, судом враховано пояснення відповідача, який вказував на те, що даний номер на податковому повідомленні - рішенні сформовано в автоматичному режимі на відповідний номер не міг коригуватись відповідачем. Підстави з яких в цьому конкретному випадку номер сформувався саме з 10 цифр - відповідачу не відомі, проте вони в будь-якому випадку не впливають на зміст оскаржуваного рішення та наявність порушень податкового законодавства позивачем.

У п. 2 Акту зазначено, що ТОВ «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС» виписало податкові накладні для контрагентів - покупців, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених термінів.

Перевіркою, проведеною за період з 01.01.2017 по 28.02.2018, встановлено порушення ТОВ "ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС" () Кодексу, а саме граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - зазначених в Таблиці.

Відповідальність, за вказане порушення передбачена в п. 201.10 ст. 201 Кодексу, а саме: порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

> 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

У розділі III Акту «Висновки» Камеральною перевіркою встановлені порушення ТОВ "ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС" () п. 201.10 ст. Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями) граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних - зазначених в Таблиці 1, а саме: реєстрації податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених термінів:

- від 4 до 365 календарних днів на загальну суму ПДВ 2 505 218,35 грн. та зроблено висновок: «В результаті чого відповідальність платника передбачена п. 1201. 1 ст. 1201 Кодексу».

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що позиція позивача спростовується нормами податкового законодавства.

Відповідач звернув увагу на те, що в позовній заяві позивач не заперечує факту встановленого податкового правопорушення: несвоєчасної реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування. Тобто, обставини щодо несвоєчасності реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування є такими, що не заперечуються та визнаються учасниками справи.

В обґрунтування своєї позиції, відповідач наводить зміст ст. 201.1. ст. 201 ПК України і згідно її аналізу робить висновок, що у разі порушення строків реєстрації податкових накладних, застосовуються штрафні санкції згідно із ПК України. Також відповідач зазначає, що з аналізу ст. ст. 201.1. ст. 201 ПК України зрозуміло, що абсолютно будь-які податкові накладні незалежно від факту надання чи ненадання покупцеві, оподаткування ПДВ чи ні, підлягають реєстрації в ЄРПН. При тому, строк реєстрації податкових накладних в ЄРПН встановлюється останнім абзацом статті і є загальним для усіх видів податкових накладних.

Також у відзиві відповідач висловлює позицію, що зміст ст. 120-1 ПК України сформульований чітко і не допускає будь-якого двозначного трактування. Законодавець виділив, податкові накладні, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів / послуг для операцій, які звільнені від оподаткування та податкові накладні, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів / послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1. ст. 120 1 ПК України необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів / послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою). Іншого податковим законодавством не передбачено.

Відповідач звертає увагу, що в позовній заяві позивач зазначає, що операції, за якими були складені податкові накладні, оподатковуються за нульовою ставкою, натомість такий аргумент не підтверджується фактичними обставинами справи. В підтвердження такої позиції, відповідач аналізує зміст податкових накладних, долучених позивачем до позовної заяви і містяться в матеріалах справи.

Також в обґрунтування своїх заперечень, відповідач наводить позицію, висловлену Верховним Судом в постанові від 04.09.2018 року у справі № 816/1488/17 та від 11 грудня 2018 року у справі № 807/68/18 тощо.

Вважаючи, що при застосуванні штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН відповідач діяв на підставі та в межах податкового законодавства, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до п. 14.1.60 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з п. 201.1, 201.7 ст. 201 ПК України у редакції, яка діяла станом на момент формування та виписки перелічених в акті перевірки податкових накладних за періоди з січня по травень 2017 року, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

За змістом норм п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Слід відмітити, що позивачем не заперечується той факт, що ним були виписані та зареєстровані з порушенням граничних термінів реєстрації податкові накладні, що й було встановлено контролюючим органом під час проведеної камеральної перевірки. Перелік таких несвоєчасно зареєстрованих позивачем в ЄРПН податкових накладних наведений в Акті перевірки та у розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Приписами норм п. 1201.1 ст. 1201 ПК України (у редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 1201.2 цієї статті, не застосовуються.

В силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Дані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 807/67/18, а також у постанові від 04.09.2018 у справі № 816/1488/17.

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

У справі, що розглядається, податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), містять код ставки податку на додану вартість « 7» або « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

За таких обставин суд дійшов висновку про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Із податкових накладних вбачається, що позивач не звільнений від оподаткування (основна ставка податку 20 %) та обсяги постачання товарів не оподатковуються за нульовою ставкою (сума за ставкою 0% відсутня).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності своїх дій та оскаржуваного рішення виконано та доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, за виключенням частини, в якій допущена описка, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, а саме щодо необхідності скасування податкового повідомлення - рішення, в частині, в якій міститься описки.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що, враховуючи сам факт наявності порушення податкового законодавства позивачем, незначні недоліки (описки), допущені відповідачем за результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки та описка в частині податкового повідомлення-рішення (яка не вплинула на загальну суму нарахованих штрафних санкцій) не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення термінів реєстрації податкових накладних, а тому позовні вимоги є в цій частині необґрунтованими та такими, що підлягають лише частковому задоволенню, а саме в частині наявності підстав для часткового скасування податкового повідомлення - рішення, в частині описки, в якій помилково продубльовано штраф у сумі 924 870 грн. 31 коп. та помилково вказано про застосування штрафу у розмірі 30%. В іншій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.04.2019 в частині, в якій за затримку реєстрації податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 924 870 грн. 31 коп. В іншій частині податкове повідомлення-рішення № від 16.04.2019 залишити без змін.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова

Повний текст виготовлено та підписано 18.11.2019.