Справа № 140/2824/19
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/2824/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шевчику Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення від 08.05.2019 року №30/А-01 та зобов`язання вчинити дії.

14.11.2019 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ від 08.05.2019 року №30/А-01 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язати зарахувати до пільгового стажу період роботи з 26 квітня 1991 року по 31 грудня 1999 року в колгоспі ім. Калініна Горохівського району та призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 27.12.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року в справі №140/2021/18, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 26.03.2018 року №8 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язано Локачинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області повторно розглянуту заяву ОСОБА_1 від 27.12.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на виконання якого звернувся до ОСОБА_2 ОУ ПФУ з заявою про призначення пільгової пенсії за віком.

16.05.2019 року позивач отримав з Локачинського ОУ ПФУ лист від 08.05.2019 року №30/А-01, яким йому повторно було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком, позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки у нього є необхідний пільговий стаж, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.

На підставі вищенаведеного позивач просить позов задовольнити повністю.

Позивач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд в позові відмовити повністю.

В судове засідання, яке було призначене на 15:00 14.11.2019 року позивач та його представник не прибули, подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Також на вказану дату і представник відповідача в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як визначено частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 ОУ ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Комісією при Головному управлінні ПФУ у Волинській області відповідно до записів трудової книжки, довідок від 05 серпня 2016 року №778/01.22, від 22 листопада 2017 року №3586/1.20, виданих Державним архівом Волинської області, довідки від 16 березня 2015 року №22, виданої фермерським господарством «Галичани Агро», довідки від 22 березня 2012 року №76, виданої ПАТ «Горохівський цукровий завод», довідки від 22 листопада 2017 року №9/01-27, виданих Трудовим архівом Горохівського району, встановлено, що ОСОБА_1 працював з 12 серпня 1980 року по 22 жовтня 1980 року, з 17 січня 1983 року по 09 вересня 1983 року, з 02 січня 1984 року по 10 вересня 1984 року, з 17 грудня 1984 року по 15 вересня 1985 року, з 15 вересня 1986 року по 25 вересня 1990 року, з 01 лютого 1991 року по 20 квітня 1991 року, з 09 грудня 2003 року по 09 жовтня 2009 року, з 19 квітня 2010 року по 18 вересня 2012 року електрозварювальником 2-4 розрядів на Горохівському цукровому заводі Львівського виробничо-аграрного об`єднання цукрової промисловості смт Мар`янівка Горохівського району, з 1986 року реорганізованого у Горохівський цукровий завод Волинського виробничо-аграрного об`єднання по виробництву, заготівлі та переробці цукрових буряків «Волиньбурякоцукорагропром». За рішенням загальних зборів трудового колективу від 15 жовтня 1993 року створено організацію орендарів Горохівського цукрового заводу Волинської асоціації цукрової промисловості «Волиньцукор», перейменовану з 28 листопада 1996 року у ВАТ Горохівський цукровий завод, який з 09 грудня 2011 року перереєстрований у ПАТ «Горохівський цукровий завод» (12 січня 2016 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи).

Рішенням комісії при Головному управлінні ПФУ у Волинській області від 28 лютого 2018 року №11/1000 зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, періоди роботи ОСОБА_1 електрозварником на Горохівському цукровому заводі з 01 березня по 31 травня 1983 року, з 01 лютого по 30 квітня 1984 року, з 01 січня по 31 січня 1985 року, з 01 травня по 31 серпня 1985 року, з 01 по 31 жовтня 1986 року, з 01 по 31 грудня 1986 року, з 01 березня по 30 квітня 1987 року, з 01 червня по 31 грудня 1987 року, з 01 по 29 лютого 1988 року, з 01 по 31 травня 1988 року, з 01 по 31 серпня 1988 року, з 01 жовтня по 31 грудня 1988 року, з 01 березня 1989 року по 31 січня 1990 року, з 01 березня по 30 квітня 1990 року, з 01 червня по 25 вересня 1990 року, з 01 серпня по 30 листопада 2004 року, з 01 липня по 30 листопада 2005 року, з 01 по 31 березня 2006 року, з 01 жовтня по 30 листопада 2006 року, з 01 липня по 31 серпня 2007 року, з 01 жовтня по 30 листопада 2007 року, з 01 по 31 липня 2008 року, з 01 вересня по 30 листопада 2008 року, з 01 по 30 вересня 2009 року, з 01 по 31 жовтня і з 01 по 31 серпня 2011 року.

Вказаним рішенням комісії відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи на тій же посаді електрозварника на Горохівському цукровому заводі з 12 серпня по 22 жовтня 1980 року, з 17 січня по 28 лютого 1983 року, з 01 червня по 09 вересня 1983 року, з 02 по 31 січня 1984 року, з 01 травня по 10 вересня 1984 року, з 17 по 31 грудня 1984 року, з 01 лютого по 30 квітня 1985 року, з 01 по 15 вересня 1985 року, з 15 по 30 вересня 1986 року, з 01 по 31 листопада 1986 року, з 01 січня по 28 лютого 1987 року, з 01 по 31 травня 1987, з 01 по 31 січня 1988 року, з 01 березня по 30 квітня 1988 року, з 01 червня по 31 липня 1988 року, з 01 по 30 вересня 1988 року, з 01 січня по 28 лютого 1989 року, з 01 по 28 лютого 1990 року, з 01 по 31 травня 1990 року, з 01 лютого по 22 квітня 1991 року, з 09 грудня 2003 року по 31 липня 2004 року, з 01 грудня 2004 року по 30 червня 2005 року, з 01 грудня 2005 року по 28 лютого 2006 року, з 01 квітня по 30 вересня 2006 року, з 01 грудня 2006 року по 30 червня 2007 року, з 01 по 30 вересня 2007 року, з 01 грудня 2007 року по 30 червня 2008 року, з 01 по 31 серпня 2008 року, з 01 грудня 2008 року по 31 серпня 2009 року, з 01 жовтня 2009 року по 30 вересня 2010 року, з 01 листопада 2010 року по 31 липня 2011 року та з 01 вересня 2011 року по 18 вересня 2012 року, оскільки первинними документами не підтверджується робота в шкідливих умовах праці повний робочий день

Рішенням Локачинського ОУ ПФУ від 26 березня 2018 року №8 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Так, у рішенні відповідач вказав, що позивачем не були надані уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий стаж роботи. З посиланням в ході розгляду заяви позивача від 27 грудня 2017 року та доданих до неї документів на рішення комісії при Головному управлінні ПФУ у Волинській області від 28 лютого 2018 року №11/1000 відповідач встановив, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 32 роки 04 місяці 13 днів при необхідному 26 років 06 місяців, а пільговий стаж на посаді електрозварника становить 05 років 07 місяців 11 днів при необхідному 12 років 06 місяців.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 26.03.2018 року №8 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язано Локачинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області повторно розглянуту заяву ОСОБА_1 від 27.12.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Зокрема даним рішенням встановлено, що позивач погодився щодо зарахування пільгового стажу на Горохівському цукровому заводі, а періоди пільгового стажу щодо навчання в професійно-технічному училищі, проходження строкової військової служби, періоду роботи в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області та періоду роботи в ПП «Агро-Експрес-Сервіс» потребують повторної перевірки.

ОСОБА_1 23.04.2019 року повторно звернувся до ОСОБА_2 ОУ ПФУ з заявою про призначення пільгової пенсії за віком.

16.05.2019 року отримав з Локачинського ОУ ПФУ рішення від 08.05.2019 року №30/А-01, яким йому повторно було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача від 08.05.2019 року №30/А-01 та вважає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки у нього наявний необхідний пільговий стаж, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV, тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника (стаття 9 Закону № 1058-IV).

Статтею 114 Закону № 1058-IV визначено право для окремих категорій працівників на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина перша статті 114 Закону № 1058-IV).

Як визначено абзацом першим пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з абзацами 14, 17 пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.

Аналогічні положення закріплені і у статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, зокрема у пункті «б» (далі - Закон № 1788-XII).

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії та виробництва в зазначених Списках.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» і «б» ст. 13 та ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», врегульовано Порядком застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списки № 1, 2 затв. постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991, якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 застосовуються Списки № 1, 2, затв. постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 застосовуються Списки № 1, 2, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затв. постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затв. постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник», «електрогазозварювальник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затв. постановою КМУ від 11.03.1994 №162 передбачені професії «електрозварники», «електрогазозварники» та «газозварники».

Таким чином, посада, на якій працював позивач передбачена Списком № 2, що дає право позивачу на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 656 від 06.09.1973 «Про трудові книжки робітників та службовців» до трудової книжки заносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність, відомості про роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на які прийнято працівника, провадяться: для робітників у відповідності з найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікованому довіднику робіт і професій робітників.

Згідно п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України № 637 від 12.08.1993, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій.

У довідці повинно бути відображено періоди роботи, які зараховуються до спеціального трудового стажу, професія чи посада, характер виконуваної роботи, посилання на відповідні списки тощо. Додатково у довідці для трактористів-машиністів підприємства сільського господарства повинні вказати про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Як встановлено судом та підтверджується оглянутими судом трудовими книжками ОСОБА_1 з 01 вересня 1977 року по 23 липня 1980 року, він навчався в професійно-технічному училищі; з 03 листопада 1980 року по 26 жовтня 1982 року проходив службу в армії; з 12 серпня 1980 року по 22 жовтня 1980 року, з 17 січня 1983 року по 22 квітня 1991 року, з 09 грудня 2003 року по 10 грудня 2014 року ОСОБА_1 працював на Горохівському цукровому заводі, який неодноразово перейменовувався (12 січня 2016 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи) на посадах електрозварника (електрозварювальника), електрогазозварника, різника буряка, слюсаря-ремонтника; з 26 квітня 1991 року по 27 березня 2003 року в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області (неодноразово перейменовувався та реорганізовувався) на посаді електрогазозварника, електрозварювальника; з 24 червня 2016 року і по даний час в ПП «Агро-Експрес-Сервіс» на посаді електрогазозварника.

При цьому необхідно зазначити, що позивач у позові, а також у судовому засіданні особисто та його представник при розгляді справи №140/2021/18 погодилися з правильністю визначення відповідачем здобутого пільгового стажу на Горохівському цукровому заводі. Відтак, пільговий стаж позивача на вказаному підприємстві становить - 05 років 07 місяців 11 днів, що сторонами не оспорюється та не заперечується.

Разом з тим, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області з 26.04.1991 року по 31.12.1999 року.

Позивачем було надано архівну довідку від 22 листопада 2017 року №9/01-27 про прийняття, переведення, звільнення, заробітну плату, кількість відпрацьованих годин та днів помісячно за 1980 рік, 1983-2014 роки. Так, у архівній довідці, виданої Трудовим архівом Горохівського району Волинської області, зазначена інформація про кількість відпрацьованих людиноднів та помісячну заробітну плату ОСОБА_1 у сільськогосподарському виробничому кооперативі «Маяк» села Галичани Горохівського району (колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області) за всі періоди його роботи.

Судом у справі встановлено, що на базі колгоспу у 1992 році створене колективне селянське господарство - агрофірма «Незалежність». У 2000 році вона реорганізована у СВК «Маяк», а у 2003 році - у СФГ «Стецюка ОСОБА_3 », що у 2011 році перейменоване на фермерське господарство «Галичани Агро». Щодо останнього у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про припинення юридичної особи.

З представлених документів вбачається, що під час виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року відповідачем подано запит від 22.01.2019 року № 351/0210-47 Фермерському господарству «Галичани АГРО» (правонаступнику колгоспу ім. Калініна) про необхідність надання:

а) довідки, підтверджуючої пільговий стаж роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Калініна, Агрофірмі «Незалежність», СВК «Маяк», ,СФГ ОСОБА_4 на посаді електрогазозварника за період з 26.04.1991 по 25.67.2003 виданої на підставі первинних документів;

б) виписки з наказу по відповідних підприємствах про проведення атестації на відповідному робочому місці за умовами праці за період з 26.04.1991 по 25.07.2003;

в) виписки з наказу по відповідних, підприємствах про перелік посад, професій, які пройшли атестацію робочого місця, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком;

г) завірених у встановленому порядку копій первинних документів за час виконання робіт ОСОБА_1 в колгоспі ім. Калініна, Агрофірмі «Незалежність», СВК «Маяк», СФГ ОСОБА_4

Фермерським господарством «Галичани АГРО» надано відповідь на запит про те, шо всі документи здані ліквідованими підприємствами на базі яких створено ФГ «Галичани Агро» в Трудовий архів Горохівського району.

З досліджених матеріалів вбачається, що відповідачем подано запит від 08.02.2019 № 582/02-10-47 до Трудового архіву Горохівського району щодо підтвердження роботи ОСОБА_1 елекгрогазозварником в колгоспі ім. Калініна, про необхідність надання:

а) довідки, підтверджуючої пільговий стаж роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Калініна, Агрофірмі «Незалежність», СВК «Маяк», СФГ ОСОБА_4 на посаді електрогазозварника за період з 26.04.1991 по 25.07.2003 виданої на підставі первинних документів:

б) копії наказів або інших документів по відповідних підприємствах про проведення атестації на відповідному робочому місці за умовами праці за період з 26.04.1991 по 25.07.2003;

в) копії наказів або інших документів по відповідних підприємствах про перелік посад, професій, які пройшли атестацію робочого місця, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком;

г) копій первинних документів за час виконання робіт ОСОБА_1 на посаді електрогазозварювальника в колгоспі ім. Калініна, Агрофірмі «Незалежність», СВК «Маяк», СФГ ОСОБА_4 .

Трудовим архівом Горохівського району надано архівну довідку про прийняття, переведення, звільнення, заробітну плату, кількість відпрацьованих годин та днів помісячно за 1980 рік, 1983-2014 роки. Так, в дослідженій судом архівній довідці від 13.02.2019 року №93/01-27, виданої Трудовим архівом Горохівського району Волинської області, зазначена інформація про кількість відпрацьованих людиноднів та помісячну заробітну плату ОСОБА_1 у сільськогосподарському виробничому кооперативі «Маяк» села Галичани Горохівського району (колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області).

Таким чином і позивачем і відповідачем, на виконання рішення суду, вчинялися всі можливі дії з метою отримання уточнюючої довідки із Фермерського господарства «Галичани АГРО» (колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області), проте така ним не отримана, з незалежних від позивача причин.

Ця обставина слугувала причиною відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду роботи на посаді електрозварювальника в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області з 26.04.1991 року по 31.12.1999 року.

На переконання суду, неможливість отримання уточнюючої довідки із незалежних від позивача причин, не може слугувати підставою для відмови останньому у зарахуванні такого стажу за наявності інших вищенаведених підтверджуючих доказів.

Таким чином, досліджені судом документи в їх сукупності, підтверджують пільговий стаж роботи ОСОБА_1 на посаді електрозварювальника в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області з 26.04.1991 року по 31.12.1999 року, які видані на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, тому вказаний період зараховується до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Також, зокрема, дані обставини підтверджені допитаними в судовому засіданні в якості свідків показами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знали позивача по спільній роботі електрогазозварником.

Так, в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ствердили, що ОСОБА_1 з 1991 року по 2003 рік працював електрогазозварювальником в колгоспі імені Калініна, що в селі Галичани Горохівського району Волинської області. Вони разом працювали у вказаному колгоспі і знали позивача як колегу по роботі, який працював повний робочий день на посаді електрогазозварювальника до якого часто звертались при виробничій необхідності у зварюванні. Такі покази свідків повністю підтверджуються і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Крім того, свідок ОСОБА_5 , який разом з позивачем працював вказав, що він з 1978 року по 1992 рік працював електрозварювальником, тобто раніше почав роботу ніж позивач. При виході на пенсію йому також відмовлено Локачинським ОУПФУ у зарахуванні вказаних періодів до пільгового стажу та відмовлено в призначенні пенсії, вказану відмову він оскаржував в судовому порядку. Так, рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 29.09.2016 року, яке приєднано до матеріалів даного позову, в справі №155/430/16, яке набрало законної сили, визнано протиправною відмову Локачинського ОУПФУ у призначенні пенсії ОСОБА_5 за віком на пільгових умовах, зобов`язано Локачинське ОУПФУ призначити ОСОБА_5 пільгову пенсію, починаючи з 07 грудня 2015 року, як такому, що працював електрозварювальником та виконував встановлені норми виробітку, та проводити її виплату в подальшому.

Отже, період роботи позивача на посаді електрогазозварювальника в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області з 26.04.1991 року по 31.12.1999 року (де відповідно до архівної довідки позивач відпрацював понад встановлений мінімум трудоднів) слід віднести до періоду, який включається до спеціального стажу та підлягає зарахуванню до пільгового стажу для призначення пенсії за вислугою років.

Щодо необхідності проведення атестації робочого місця, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Як зазначалось вище, відповідно до пункту 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

З наведених норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць виник після 21 серпня 1992 року, його проведення покладено на керівників підприємств і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Суд вважає, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Таким чином, позивач не може нести тягар неналежного виконання обов`язку проведення атестації робочих місць своїм роботодавцем, а несвоєчасне проведення атестації не бути підставою для відмови у зарахуванні позивачу зазначеного судом періоду роботи до спеціального трудового стажу.

В даному випадку, позивач не може бути позбавлений свого права на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, підтвердженого належними доказами, лише у зв`язку з не наданням документів на підтвердження проведення колгоспом ім. Калініна Горохівського району атестації робочих місць, тобто у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг вплинути.

Такий же висновок викладено Верховним Судом України, зокрема, у постанові 16.09.2014 у справі №21-307а14 та Верховним Судом, у постановах від 12.07.2019 у справі №348/2182/16-а та в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 року № 0940/2496/18.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України»).

Згідно з п.п.4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» № 137-V 14.09.2006, усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства («Stretch - United Kingdom» № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини»). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність («Von Maltzan and Others v. Germany» № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Крім того, практикою Європейського суду з прав людини сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права. Зокрема, у пункті 61 Рішення «Брумареску проти Румунії» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права («Brumarescu v. Romania» № 28342/95). Крім цього, у пункті 109 справи «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови» Суд зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку («Judgment in the Case of Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. Moldova» № 45701/99).

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені протиправними діями Локачинського ОУПФУ, які полягають у не призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підтвердив свій спеціальний трудовий стаж на пільгових умовах електрогазозварювальника в колгоспі імені Калініна Горохівського району Волинської області з 26.04.1991 року по 31.12.1999 року, а тому відповідач безпідставно відмовив йому у зарахуванні даного періоду роботи до пільгового стажу.

Разом з тим у рішенні Локачинського ОУ ПФУ від 08.05.2019 відповідачем зазначено тривалість пільгового стажу ОСОБА_1 05 років 07 місяців 11 днів, без періоду роботи з 26.04.1991 по 31.12.1999.

Отже, задовольнивши позовну вимогу про зарахування в трудовий пільговий стаж ОСОБА_1 періоду роботи з 26.04.1991 по 31.12.1999 та додавши наявний стаж, що дає право на пенсію, пільговий стаж позивача, що дає право на пенсію у сумі буде складати понад 12 років 6 місяців. Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина перша статті 114 Закону № 1058-IV).

Як визначено абзацом першим пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно вимог частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з первинною заявою про призначення пенсії звертався 27.12.2017 року, а тому саме з цієї дати позивачу повинна бути призначена пенсія.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відтак, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Локачинського ОУ ПФУ від 08.05.2019 року №30/А-01, зобов`язати зарахувати до пільгового стажу період роботи з 26 квітня 1991 року по 31 грудня 1999 року в колгоспі ім. Калініна Горохівського району та призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 27.12.2017 року.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір в розмірі 768,40 грн., сплачений відповідно до квитанції від 04.09.2019 року №0.0..1.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 08 травня 2019 року №30/А-01 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 26 квітня 1991 року по 31 грудня 1999 року в колгоспі ім. Калініна Горохівського району та призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 27.12.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич

Повне рішення суду складено 19.11.2019 року.