Справа № 280/614/19
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 280/614/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.

за участю сторін (представників): представник (адвокат) позивача Петренко М.Г., представник відповідача Когут А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного Управління ДФС у Запорізькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Запоріжресурс" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.08.2019 (суддя першої інстанції Лазаренко М.С.) в адміністративній справі №280/614/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Запоріжресурс" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання Запоріжресурс» звернулося до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області з позовом в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 151 994 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що в період з 25.09.2018 року по 01.10.2018 року представниками відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово- господарських відносин з контрагентом ТОВ «ТОРРІН» за 2015 рік. Твердження перевіряючих щодо не підтвердження господарських операцій є безпідставними. 05 серпня 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 31 жовтня 2018 року, в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 44 900 грн. Стягнуто на користь підприємства позивача судовий збір в розмірі 672,91 грн. В іншій частині позову відмовлено.

З апеляційною скаргою до суду звернувся відповідач, в якій зазначив, що відповідно до висновків акту перевірки, визначено що в 2015 році на матеріальні і витратні рахунки бухгалтерського обліку, оприбутковані товари, роботи (послуги) з джерела невідомого походження, легалізацію якого здійснено за рахунок використання документів складених контрагентом ТОВ «ТОРРІН».

Підставою для таких висновків зазначено пп134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135,1 ст.135 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на суму 151 994 грн.

Апелянт зазначає, що підписані від імені ТОВ «ТОРРІН» первинні документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноваженою особою звітні документи, які посвідчують факт придбання товарів, послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту та зменшення на їх підставі оподаткованого доходу безпідставне, оскільки підписи на цих документах належать особі, яка не має жодного відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства та який визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст28 ч.2 ст.205 КК України.

Заперечуючи проти доводів та аргументів апеляційної скарги, покладених в обґрунтування її вимог, ТОВ " Виробниче об`єднання Запоріжресурс" зазначає, що на підтвердження доводів про реальність господарських операцій, що були проведені в межах вказаних правочинів, позивачем як до перевірки так і до позову надані: договори на поставку товару; належним чином складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за період перевірки; видаткові накладні, товаро-транспортні накладні, платіжні доручення на перерахування коштів за отриманий товар/послуги.

Проте, суд першої інстанції не навів висновку тому, що реальність здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «ТОРРІН» за договором від 01.12.2014 року на техобслуговування, діагностику та ремонт механізмів дробарки валкової спростовується наданими до суду свідка ОСОБА_1 , який був у перевіряємому періоді працівником ТОВ «ВО Запоріжресурс». Крім того судом першої інстанції не прийнято до уваги доводи стосовно того, що ТОВ «ТОРРІН» не міг реально здійснювати у січні 2015 року поставку запасних частин обладнання та надавати послуги з оренди дробарки валкової оскільки всі надані до перевірки первинні документи щодо взаємовідносин у січні 2015 року з ТОВ «ТОРРІН», а саме: договори, акти надання послуг, акти приймання-передач майна, видаткові накладні, рахунки, а також податкові накладні підписані ОСОБА_2 . Згідно вироку Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року по справі № 756/14926/16-к за кримінальним провадженням №0000127 від 20.10.2016 року стосовно ОСОБА_2 встановлено, що останній у листопаді 2014 року діючи на прохання невстановлених осіб, повторно вчинив пособництво у фіктивному підприємництві шляхом придбання суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «ТОРРІН» за грошову винагороду з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у документальному оформлені від імені даного підприємства з метою незаконного переведення безготівкових грошових коштів в готівку. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року за даною справою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст28 ч.2 ст.205 КК України.

Також з апеляційною скаргою на рішення суду звернувся позивач в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 31.10.2018 року в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 107 094 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції не надав тому факту, що кримінальне провадження стосовно контрагентів не свідчить про фіктивність операції, оскільки суду не було надано вирок, що набрав чинності, який свідчив би про наявність змови між посадовими особами позивача та контрагента про проведення фіктивної операції. Крім того, позиція суду першої інстанції щодо реальності здійснення господарських операцій між ТОВ «ВО Запоріжресурс» та ТОВ «ТОРРІН» спростовуються поясненнями свідка не можна вважати такими, що ухвалене судом на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в даній справі.

За результатами апеляційного перегляду справи просив ухвалити нове рішення яким задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти доводів викладених позивачем в обґрунтування апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Запоріжресурс" (скорочено- ТОВ «ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС») зареєстровано як юридична особа 16.11.2006 року, перебуває на податковому обліку як платник податків, є платником податку на додану вартість (т.1 а.с.20) Основним видом господарської діяльності є виробництво сухих будівельних сумішей.

ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС» з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «ТОРРІН» за 2015 рік.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складений акт від 08.10.2018 року №592/08-01-14-06/34748425 (т.1 а.с.20-31), у висновках вказаного акту визначено, зокрема, порушення вимог п.п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 п. 135.1 ст. 135 ПК України , в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся на загальну суму 151 994 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 31.10.2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 151 994 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що реальність здійснення господарських операцій ТОВ "Виробниче об`єднання Запоріжресурс" з підприємством - контрагентом ТОВ "Торрін" за договором №Д01.12-14/17 від 01.12.2014 на техобслуговування, діагностику та ремонт механізмів дробарки щекової СМД-741Д (м. Київ) та за договором №Т0105.15-03 від 05.01.2015 на техобслуговування, діагностику та ремонт механізмів дробарки валкової (м. Київ) спростовується наданими суду показаннями свідка ОСОБА_1 . У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 31.10.2018 в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 107094 гривень задоволенню не підлягають.

Колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог в частині нарахування податкового зобов`язання у розмірі 44 900 грн. та не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 107 094грн. з наступних підстав.

Відповідно до п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Правила формування податкового кредиту визначені статтею 198 ПК України.

Так, відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до пункту 198.2. цієї статті вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом положень п. 198.6 цієї ж статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу)

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За змістом наведених норм право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (робіт, послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту - податковою накладною, виписаною постачальником платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений п. 201.11 ст. 201 ПК України) сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (робіт, послуг).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Відповідно до ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (подалі Закон № 996-XIV) визначено, що під економічною вигодою розуміється потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів. При цьому під господарською операцією розуміється дія або подія яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань власному капіталі, відомості про яку містяться в первинному документі що підтверджує її здійснення. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

За змістом ч.ч. 1 і 2 ст. 9 Закону № 996-XIV, для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Крім того, приписами ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків. При цьому загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 цього Кодексу).

З матеріалів справи вбачається, що як визначено змістом акту перевірки, податковим органом визначено про відсутність факту реального здійснення господарських операцій відповідно до договору від 01.12.2014 року на техобслуговування, діагностику та ремонт механізмів дробарки щекової СМД-741Д, відповідно до договору від 05.01.2015 року щодо купівлі-продажу запасних частин обладнання (м. Вишгород), відповідно до договору оренди спецтехніки від 05.01.2015 року (м. Запоріжжя) та відповідно до договору від 05.01.2015 року на техобслуговування, діагностику та ремонт механізмів дробарки валкової (м. Київ).

Позиція податкового органу ґрунтується на тому, що ТОВ «ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС» не визнано дохід за 2015 рік при оприбуткуванні товарів, послуг в результаті не включення до їх складу вартості активу за рахунок надходження товарів, робіт(послуг) з джерела невідомого походження, його легалізацію за рахунок використання первинних документів складених ТОВ «ТОРРІН» на загальну суму 844 411 грн.

Обґрунтування такої позиції полягає в тому, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року по справі № 756/14926/16-к за кримінальним провадженням №0000127 від 20.10.2016 року стосовно ОСОБА_2 (керівник, головний бухгалтер, засновник підприємства в одній особі) встановлено, що останній у листопаді 2014 року діючи на прохання невстановлених осіб, повторно вчинив пособництво у фіктивному підприємництві шляхом придбання суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «ТОРРІН» за грошову винагороду з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у документальному оформлені від імені даного підприємства з метою незаконного переведення безготівкових грошових коштів в готівку. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року за даною справою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст28 ч.2 ст.205 КК України. З урахуванням зазначеного, на думку перевіряючого органу, первинні документи виписані від імені ТОВ «ТОРРІН» не можна вважати належно оформленими та підписаними повноваженою особою, звітні документи, які посвідчують факт придбання товарів, послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту та зменшення на їх підставі оподаткованого доходу безпідставне, оскільки підписи на цих документах належать особі ( ОСОБА_2 ), який визнав свою вину у вчиненні кримінального порушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст28 ч.2 ст.205 КК України.

За результатами дослідження матеріалів справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно податкової інформації ТОВ «ТОРРІН» є зареєстрованою юридичною особою, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи є 08.10.2014 року, знаходиться на обліку Державної податкової інспекції в оболонському районі головного управління ДФС України з 09.10.2014 року, основний вид економічної діяльності є неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90).

Між ТОВ "ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС" (замовник) та ТОВ " ТОРРІН " (виконавець), укладено договір №Д01.12-14/17 від 01.12.2014 року на техобслуговування, діагностику та дрібний ремонт механізмів дробарки щекової СМД-741Д (м. Київ). ТОВ " ТОРРІН " відповідно до даного договору за період січень 2015 року на користь ТОВ "ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС" виписані наступні акти приймання-передачі майна та надання послуг, видаткова накладна №1905 від 19.01.2015 року та податкова накладна №1905 від 19.01.2015 року, №1904 від 19.01.2015 року. Надано товарно-транспортну накладну № від 19.01.2015 року, перевізник ТОВ "Автортранс-Запоріжжя", чим підтверджується перевезення придбаного товару, оплата вартості придбаного товару підтверджується платіжними дорученнями №678. №679 від 02.03.2015 року; передача придбаного товару підтверджується Актом приймання-передачі майна №0001/К від 19.01.2015 року та Актами наданих послуг №1904 від 19.01.2015 року та №3002 від 30.01.2015 року. В бухгалтерському обліку вищевказані операції відображені відповідними проводками.

Між ТОВ "ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС" (покупець) та ТОВ " ТОРРІН " (продавець), укладено договір купівлі-продажу запасних частин обладнання (м. Вишгород) №Т0105.15-01 від 05.01.2015 року.

Факт виконання умов даного договору на користь позивача надано видаткова накладна №2210 від 22.01.2015 року, яка виписана постачальником ТОВ " ТОРРІН " податкові накладні №2210 від 22.01.2015 року, №2209 від 22.01.2015 року, перевезення придбаного товару підтверджується товарно- транспортною накладною № від 30.01.2015 року, перевізник ТОВ "Автортранс - Запоріжжя", оплата вартості придбаного товару підтверджується платіжним дорученням №681 від 03.03.2015 року; передача придбаного товару підтверджується Актом приймання- передачі майна №ЗП-125.15/01 від 22.01.2015 року. В бухгалтерському обліку вищевказані операції відображені відповідними проводками.

Між ТОВ "ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС" (орендар) та ТОВ " ТОРРІН " (орендодавець), укладено договір оренда спецтехніки №Т0105.15- 02 від 05.01.2015 року (м. Запоріжжя) з додатками та Актом приймання передачі майна №ЗП-125.15/01 від 05.01.2015 року, №ЗП-125.15 від 30.01.2015 року. Актом надання послуг №3001 від 30.01.2015 року. №3003 від 30.01.2015 року. На виконання умов даного договору на користь позивача надано податкові накладні №3001 від 30.01.2015 року, №3003 від 30.01.2015 року. Перевезення придбаного товару підтверджується товарно- транспортними накладними № від 05.01.2015 року та №00000016 від 30.01.2015 року, в яких зазначено перевізника ТОВ "Автотранс-Запоріжжя", пункт навантаження, пункт розвантаження, замовник Товариство позивача, вантажоодержувач, найменування вантажу: дробарка валкова погрузчик. Оплата вартості придбаного товару підтверджується платіжними дорученнями №659 від 06.02.2015 року, №677 від 02.03.2015 року. Передача придбаного товару підтверджується Актом приймання-передачі майна №311-125.15/01 від 22.01.2015 року. В бухгалтерському обліку вищевказані операції відображені відповідними проводками.

Між ТОВ "ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС" (замовник) та ТОВ " ТОРРІН " (виконавець), укладено договір на техобслуговування, діагностику та ремонт механізмів дробарки валкової (м. Київ) №Т0105.15-03 від 05.01.2015 року.

Факт виконання умов зазначеного договору підтверджується актом надання послуг №2209 від 21.01.2015 року виписаний постачальником ТОВ "ТОРРІН" за січень 2015 року. Оплата вартості придбаного товару підтверджується платіжним дорученням щодо розрахунків з постачальником (виконавцем) ТОВ " ТОРРІН " №658 від 06.02.2015 року. Надані рахунки виписані ТОВ " ТОРРІН " на користь ТОВ "ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС" № 1904 від 19.01.15 року, №1905 від 19.01.15 року , №2209 від 22.01.15 року, №2210 від 22.01.15 року, №3001 від 30.01.15 року, №3002 від 30.01.15 року, №3003 від 30.01.15 року на загальну вартість 844 411,31 грн..

Відповідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Між ТОВ "ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС" та ТОВ " ТОРРІН " станом на 31.12.2016 року К-т заборгованість відсутня.

Подальша реалізація товарів та послуг підтверджується договорами з ТОВ "Ферросистема", з ТОВ "Автогранс-Запоріжжя" разом з видатковими накладними, податковими накладними, банківськими виписками та товарно-транспортними накладними, які були досліджені в ході перевірки.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Контрагенти позивача під час здійснення господарських операцій та складення первинних документів були зареєстровані суб`єктами підприємницької діяльності та платниками податків, а їх правосуб`єктність на укладення вищевказаних договорів не була обмежена діючим законодавством чи судовими рішеннями.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А тому, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Під час перевірки податковий орган не встановив обставин, які б свідчили про умисел позивача або його контрагентів на укладення правочинів без наміру створити наслідки, які передбачені ним. Цих доказів не надано і під час судового розгляду справи, що свідчить про необґрунтованість висновків відповідача про фіктивний характер проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Отже, між позивачем та його контрагентами дійсності були виконані вищевказані господарські операції, дії останніх спрямовані на реальне настання правових наслідків, а не вчинялися лише в цілях заниження об`єкта оподаткування, несплати податків.

Тобто, внаслідок проведення таких операцій платник податків мав намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, і не прагнув отримати вигоду виключно чи переважно за рахунок неправильного формування податкового кредиту та валових витрат, відшкодування з державного бюджету ПДВ тощо.

Щодо доводів відповідача стосовно обставин вказаних у вироку Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2017 року відносно контрагента ТОВ " ТОРРІН " колегія суддів зазначає, що жодних фактів, які б свідчили про здійснення цим підприємством нереальної господарської діяльності, зокрема за правовідносинами із Товариством, цим вироком не встановлено (постанова Верховного Суду від 29.03.2018року, провадження К/9901/6497/18, справа №826/3498/15).

За змістом частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

З огляду на преюдиціальність, як властивість судового рішення, вирок суду має обов`язкове значення для адміністративного суду лише в частині встановлених фактичних обставин, а не правової оцінки чи судових висновків.

З урахуванням наведеного, посилання на такий вирок як на обставину, що має значення при винесенні судового рішення суду у цій справі, є необґрунтованим.

Крім того, сам факт наявності вироків, особливо тих, які ухвалені на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили (постанова Верховного Суду від 31 липня 2018 року ,справа №808/1507/16, адміністративне провадження №К/9901/25309/18).

Колегія суддів зауважує, що посилання контролюючого органу на кримінальне провадження, відкриті за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 205, ст. 212 КК України відносно вказаних контрагентів позивача не містять встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об`єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ " ТОРРІН ".

Щодо пояснень свідка ОСОБА_1 , на підставі яких суд першої інстанції прийняв рішення про відмову в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, слід зазначити наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві, відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина друга цієї статті).

Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов`язку і витребовує необхідні докази (ч.3 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, прийнято рішення судом першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог не з огляду на невідповідність первинних документів вимогам податкового законодавства, відсутність належних доказів фактичного надання договірних послуг, ненадання доказів щодо оплати товару, ненадання доказів на підтвердження фактичної поставки придбаного товару, а саме - інформації хто поставляв товар, на підставі яких документів здійснювалася поставка та яким транспортом; ненадання акту прийому-передачі товару, ненадання документів на підтвердження факту придбання товарів та послуг з метою та в цілях господарської діяльності позивача, а з огляду на пояснення свідка ОСОБА_1 .

Колегія суддів дослідивши матеріали справи зазначає, що всі надані первинні документи, засвідчують факт реального виконання ТОВ "ВО ЗАПОРІЖРЕСУРС" та його контрагентом ТОВ " ТОРРІН " господарських зобов`язань, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу 198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Позивач та його контрагент на час здійснення господарських операцій були зареєстровані як юридичні особи, були платниками податку на додану вартість.

Щодо використання відповідачем, у якості доказу обґрунтованості своєї позиції щодо нереальності (фіктивності) спірних господарських операцій інформації відносно наявності вироку, щодо посадової особи ТОВ «ТОРРІН», колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів зауважує, що сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішень, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню внаслідок невірного застосування норм матеріального права.

За таких обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Запоріжресурс" підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Запоріжресурс" задовольнити.

Апеляційну скаргу Головного Управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.08.2019 у справі № 280/614/19 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Запоріжресурс" задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 31.10.2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 151 994 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2019 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

Згідно з оригіналом.

Помічник судді Ю.О.Поплавська