Справа № 1.380.2019.005086
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005086
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я..

позивач ОСОБА_1 ,

від позивача ОСОБА_2 ,

від відповідача Кондрин І. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про зобов`язання вчинити дії, -

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.08.2019 року за №5 в частині відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з 01.11.1986 року по 21.08.1992 року до пільгового стажу за списком №2 та в призначенні йому пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.11.1986 року по 21.08.1992 року до пільгового стажу за списком №2 та призначити йому пенсію з моменту звернення за її призначенням, а саме з 30.07.2019;

В обґрунтування позову вказано, що стаж роботи позивача за списком №2, що не потребував атестації робочого місця до 22.08.1992, складає 06 років і 06 місяців та 2 дні. 12.04.2019 року позивачу виповнилось 58 років і, маючи необхідний стаж роботи за списком № 2, що становить 6 років 6 місяців та 02 дні, та загальний страховий стаж більше 37 років, що дає йому право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на два роки, він 30.07.2019 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2. У вересні 2019 року позивач отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №5 від 22.08.2019 року, яким йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.11.1986 по 01.09.1993 в Хмельницькому монтажному управлінні відкритого акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» на посаді майстра на будівництві нових енергетичних будов і споруд Хмельницької АЕС.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 08.10.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін.

25.10.2019 за вх. №39053 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній не погодився з позовними вимогами у повному обсязі. Зазначив, що документами, які були представлені позивачем, не підтверджується його зайнятість у період роботи на Хмельницькому монтажному управлінні Відкритого акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» з 01.11.1986 по 01.09.1993 на посадах майстра на новому будівництві та майстра будівельних і монтажних робіт. Відтак в управління Пенсійного фонду відсутні правові підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві, просив відмовити у його задоволенні.

Суд заслухав пояснення учасників справи, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позов та відзив, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та -

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.07.2019 року звернувся до Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №4 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Рішенням №5 від 22.08.2019 року Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №4 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 із зниженням пенсійного віку відмовлено.

Вказане рішення мотивовано тим, що документами, які були надані позивачем, не підтверджується його зайнятість у період роботи на Хмельницькому монтажному управлінні Відкритого акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» з 01.11.1986 по 01.09.1993 на посадах майстра на новому будівництві та майстра будівельних і монтажних робіт.

Не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

В судовому засіданні оглянуто трудову книжку ОСОБА_4 , копія якої міститься в матеріалах справи, згдно з якою позивач в період з 01.11.1986 по 01.09.1993 працював в Хмельницькому монтажному управлінні відкритого акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» на посаді майстра по зварці на будівництві Хмельницької АЕС.

Довідкою №74 від 27.11.2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджується, що ОСОБА_1 в період з 01.11.1986 по 01.09.1993 працював в Хмельницькому монтажному управлінні відкритого акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» на посаді майстра на будівництві нових енергетичних будов і споруд Хмельницької АЕС. Вказана посада передбачена Списком №2 розділ ХХІХ, що затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, та Списком №2 розділ ХХVII, що затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10. Довідку видано на підставі наказів по управлінню, особистої карточки форми Т-2, штатного розпису та відомостей по заробітній платі.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до вимог п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

Проаналізувавши наведені норми законодавства України, суд зазначає, що на момент звернення за призначенням пенсії (30.07.2019) ОСОБА_1 досяг 58-річного віку, та для призначення пенсії за ст. 114 Закону №1058-IV повинен був довести, що стаж його роботи складає не менше 30 років, при цьому стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 - не менше 6 років 3 місяців.

Відомостями трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується та не заперечується сторонами, що загальний стаж його роботи на момент звернення за призначенням пенсії складав більше 30 років.

Стосовно стажу роботи позивача із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, суд зазначає наступне.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Як встановлено судом, професія та посада, на якій працював позивач з 01.11.1986 по 01.09.1993, передбачена Списком №2 розділ ХХІХ, що затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, та Списком №2 розділ ХХVII, що затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

Суд звертає особливу увагу на те, що позивач працював майстром Хмельницького монтажного управління відкритого акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» (підтверджується записами у трудовій книжці), яке відповідно до наказу Міністерства енергетики і електрифікації №229 від 04.07.1984 у складі тресту «Теплоенергомонтаж», яке з 02.07.1984 організоване для виконання робіт передбачених планом робіт на будівництві Хмельницької АЕС (наказ по монтажному тресту «Теплоенергомонтаж №171-Д від 06.07.1984). Вказане підтверджується згідно з архівною довідкою №12 від 16.01.2019 /а.с.20/. Отже працював майстром на будові.

За приписами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ), основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1, 2, 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

При цьому суд зазначає, що даний Порядок №637, на який посилається відповідач, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, в зв`язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуаціях (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків).

Як визначено пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно зі ст. 101 Закону №1788-ХІІ, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення відповідача з запитами з метою підтвердження відомостей, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах за спірний період.

За вимогами ст. 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Системно проаналізувавши наведені вище норми законодавства та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 01.11.1986 по 21.08.1992 підлягає зарахуванню до пільгового трудового стажу за списком №2. Оскільки на момент звернення за призначенням пенсії пільговий трудовий стаж роботи позивача за списком №2 становив 6 років 6 місяців та 02 дні, відповідач протиправно відмовив йому у призначенні пенсії відповідно до ст. 114 Закону №1058-IV, з 30.07.2019.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З врахуванням викладеного, оцінивши долучені до матеріалів справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, понесені позивачем судові витрати у виді судового збору у сумі 1536,80 грн. сплаченого відповідно до квитанції від 01.10.2019 підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.08.2019 №5, яким відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 30.07.2019, зарахувавши до пільгового трудового стажу за списком №2 роботу у в Хмельницькому монтажному управлінні відкритого акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж» з 01.11.1986 по 21.08.1992.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати у виді судового збору у сумі 1536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.11.2019

Суддя Кравців О.Р.