Справа № 816/3303/14
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2019 року

Київ

справа №816/3303/14

адміністративне провадження №К/9901/13021/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді Мартинюк Н.М.,

суддів: Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби

на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року (головуючий суддя - Молодецький Р.І., судді - Ясиновський І.Г., Удовіченко С.О.)

і ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року (головуючий суддя - Калитка О.М., судді - Кононенко З.О., Бондар В.О.)

у справі № 816/3303/14

за позовом ОСОБА_1

до Одеської митниці Державної фіскальної служби, Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України,

третя особа: Голова Державної митної служби України,

про зобов`язання вчинити дії і стягнення коштів.

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви від 20 листопада 2014 року про уточнення позовних вимог, просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України стосовно заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 щодо:

- невидання наказу про звільнення особи з посади заступника начальника Південної митниці Міндоходів України, яка обіймала її станом на 4 грудня 2013 року та яку до 24 грудня 2008 року обіймав ОСОБА_1 - у зв`язку з виданням наказу від 4 грудня 2013 року № 1100-к «Про скасування наказу Державної митної служби України від 24 грудня 2008 року № 2794-к «Про припинення державної служби» за період з 24 грудня 2008 року до 4 грудня 2013 року;

- невнесення до трудової книжки позивача (серії НОМЕР_1 ) запису на підставі наказу від 4 грудня 2013 року № 1100-к про визнання недійсним запису № 13 (про скасування наказу Державної митної служби України від 24 грудня 2008 року № 2794-к «Про припинення державної служби»);

- невжиття заходів та невидання наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Південної митниці Міндоходів України у зв`язку з виданням наказу від 4 грудня 2013 року № 1100-к про скасування наказу Державної митної служби України від 24 грудня 2008 року № 2794-к «Про припинення державної служби» за період з 24 грудня 2008 року до 4 грудня 2013 року - за відсутності наказу про його звільнення станом на 4 грудня 2013 року, в тому числі на підставі заяв від 19 березня 2013 року, 23 квітня 2013 року, 16 вересня 2013 року, 28 жовтня 2013 року;

- непроведення з ОСОБА_1 повного грошового розрахунку, в тому числі за час вимушеного прогулу, порушення строків видачі трудової книжки, проведення грошового розрахунку та не проведення з ним гарантійних компенсаційних грошових виплат за період з 24 грудня 2008 року до 4 грудня 2013 року - у зв`язку зі скасуванням на підставі наказу від 4 грудня 2013 року № 1100-к визнаного судом неправомірним наказу Державної митної служби України від 24 грудня 2008 року № 2794-к;

- надання позивачу неповних відповідей на питання, що порушувалися ним у заявах від 19 березня 2013 року, 23 квітня 2013 року, 16 вересня 2013 року, 28 жовтня 2013 року;

2) визнати протиправними дії Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України стосовно заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 щодо видачі йому неналежним чином оформленої трудової книжки;

3) визнати протиправні дії та бездіяльність Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України в період з 24 грудня 2008 року до 5 грудня 2013 року такими, що є грубим порушенням трудового законодавства стосовно законних прав і охоронюваних законом інтересів заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 ;

4) зобов`язати Міністерство доходів і зборів України, Державну фіскальну службу України та Південну митницю Міндоходів України в залежності від їх компетенції та з метою повного відновлення порушених прав вчинити стосовно заступника начальника Південної митниці Міндоходів України ОСОБА_1 . наступні дії:

- заповнити та видати позивачу належним чином заповнену (оформлену) трудову книжку із внесенням до неї записів про недійсність запису № 13 від 24 грудня 2008 року про скасування наказу Державної митної служби України від 24 грудня 2008 року №2794-к;

- нарахувати і провести гарантійні грошові компенсаційні (в тому числі, індексаційні) виплати ОСОБА_1 за весь час дії незаконного наказу Голови Державної митної служби України від 24 грудня 2008 року №2794-к «Про припинення державної служби» за період з 24 грудня 2008 року до 4 грудня 2013 року;

- нарахувати і провести гарантійні грошові компенсаційні (в тому числі, індексаційні) виплати позивачу за весь час вчинення неправомірних дій та бездіяльності після видання наказу від 4 грудня 2013 року № 1100-к за період з 4 грудня 2013 року до 5 грудня 2014 року;

5) стягнути з Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України та Південної митниці Міндоходів України в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час (вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки, порушення строків грошового розрахунку) за період з 25 грудня 2008 року до 2 грудня 2014 року включно - 312 983,96 грн. без урахування інших гарантійних та компенсаційних виплат;

6) стягнути з Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн;

7) стягнути з Південної митниці Міндоходів України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 18 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, адміністративний позов задовольнив частково:

- визнав протиправною бездіяльність Південної митниці Міністерства доходів і зборів України щодо невнесення до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 на підставі наказу Державної митної служби України від 4 грудня 2013 року № 1100-к «По особовому складу митних органів» запису про недійсність запису № 13 від 24 грудня 2008 року «звільнений із займаної посади за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 30 Закон України «Про державну службу»», внесеного на підставі наказу Державної митної служби України № 2794-к «Про припинення державної служби»;

- зобов`язав Південну митницю Міністерства доходів і зборів України внести на підставі наказу Державної митної служби України від 4 грудня 2013 року № 1100-к «По особовому складу митних органів» запис до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 про недійсність запису № 13 від 24 грудня 2008 року «звільнений із займаної посади за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 30 Закон України «Про державну службу»», внесеного на підставі Наказу Державної митної служби України № 2794-к «Про припинення державної служби».

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

6 жовтня 2015 року Одеська митниця Державної фіскальної служби (далі - «Одеська митниця ДФС») звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання постанови цього суду від 18 грудня 2014 року у справі № 816/3303/14 (а.с. 5-6, т. 5).

Так, заявник просив суд встановити спосіб і порядок виконання вказаної постанови, а саме: встановити чи можливо або неможливо вносити запис до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 про недійсність запису № 13 від 24 грудня 2008 року «звільнений з займаної посади за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу»», у той час як відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 № 58, внесення запису до трудової книжки працівника про визнання недійсним запису про його звільнення пов`язане з необхідністю внесення запису про поновлення на роботі, а станом на час звернення із цією заявою відсутні судове рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді та виданий на його виконання наказ центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Південної митниці.

Тобто, чи повинна митниця вносити цей запис: після прийняття судового рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді та після видання на його виконання наказу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику про поновлення позивача на посаді заступника начальника Південної митниці, або без прийняття судового рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді та без видання на його виконання наказу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику про поновлення позивача на посаді заступника начальника Південної митниці.

Також Одеська митниця ДФС просила відстрочити виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 у справі № 816/3303/14 до набуття законної сили судовим рішенням про результати розгляду цієї заяви.

В обґрунтування заяви зазначено, що у справі наявні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення, а саме: ускладнене тим, що внесення запису до трудової книжки працівника про визнання недійсним запису про його звільнення пов`язане з необхідністю внесення до трудової книжки запису про поновлення на роботі, а станом на час звернення заявника відсутні судове рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді та виданий на його виконання наказ центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року, у задоволенні заяви Одеської митниці ДФС про встановлення способу і порядку виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року - відмовлено.

Відмова у задоволенні цієї заяви мотивована тим, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснювати достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б принципу верховенства права. Водночас, відмова виконати судове рішення не є винятковою обставиною у розумінні статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал; (далі - «КАС України»)) та може лише вказувати на неналежне ставлення боржника до процесу організації виконання судового рішення.

У касаційній скарзі Одеська митниця ДФС просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року та постановити нове судове рішення, яким встановити спосіб і порядок виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року у справі № 816/3303/14. Прохальна частина касаційної скарги ідентична прохальній частині заяви про встановлення способу і порядку виконання вказаної постанови, що подавалася до суду першої інстанції. Скарга обґрунтована тим, що суди не застосували або неправильно застосували положення частини першої статті 263 КАС України та пункт 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 № 58.

У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 просить касаційну скаргу Одеської митниці ДФС задовольнити частково, оскаржувані нею ухвали судів першої та апеляційної інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, встановити Одеській митниці ДФС спосіб і порядок виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року в адміністративній справі № 816/3303/14, а саме:

«Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

На виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 у адміністративній справі № 816/3303/14: внести на підставі наказу Державної митної служби України від 04.12.2013 року № 1100-к «По особовому складу митних органів» запис до трудової книжки ОСОБА_1 про недійсність запису № 13 від 24.12.2008 року «звільнений із займаної посади за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», внесеного на підставі Наказу Державної митної служби України № 2794-к «Про припинення державної служби».

В іншій частині , - діяти в межах чинного законодавства України та з дотриманням усіх прав та свобод ОСОБА_1 ».

У своїх запереченнях позивач вказує на те, що просив суд змінити формулювання звільнення (справа № 2а-1910/10/1670), однак, відмовляючи у задоволенні цієї вимоги, суд вказав на її передчасність. Крім того, у справі № 816/3303/14 Полтавський окружний адміністративний суд залишив без розгляду також позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо нерозгляду заяв позивача про звільнення. На думку позивача, саме позиція відповідачів у цих справах спричинила ситуацію, за якої Одеська митниця ДФС звернулася із заявою про встановлення способу і порядку виконання постанови від 18 грудня 2014 року.

Незважаючи на те, що позивач у запереченнях на касаційну скаргу просить її частково задовольнити, ОСОБА_1 вказує, що Одеська митниця ДФС просить не встановити порядок і спосіб виконання судового рішення, а надати їй правову допомогу щодо його виконання. Однак, на думку позивача, суди не повинні надавати сторонам процесу юридичних консультацій з приводу можливих дій несумлінного суб`єкта владних повноважень в процесі виконання судового рішення.

II. МОТИВИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно частини першої статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини другої статті 263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів про те, що підставою для застосування правил даної статті є виняткові обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення у адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.

Отже, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Так, заявник просив суд «…встановити чи можливо або неможливо вносити запис до трудової книжки …тобто, чи повинна митниця вносити цей запис…після прийняття судового рішення про поновлення … або без прийняття судового рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді…».

У резолютивній частині постанови від 18 грудня 2014 року чітко зазначено про зобов`язання внести на підставі наказу Державної митної служби України від 4 грудня 2013 року № 1100-к «По особовому складу митних органів» запис до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 про недійсність запису № 13 від 24 грудня 2008 року «звільнений із займаної посади за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 30 Закон України «Про державну службу»», внесеного на підставі Наказу Державної митної служби України № 2794-к «Про припинення державної служби».

Тобто, Одеська митниця ДФС вказує на неможливість виконати судове рішення у спосіб, що у ньому визначений, посилаючись на те, що його резолютивна частина не узгоджується з пунктом 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 № 58.

Вказані посилання не є винятковими у розумінні статті 263 КАС України та не свідчать про наявність обставин, які об`єктивно ускладнюють виконання судового рішення, роблячи його неможливим.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із вимогами встановленими частиною першою статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За приписами частини другої статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Отже, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б принципу верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України в редакції, чинній на час касаційного перегляду, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України в редакції, чинній на час касаційного перегляду, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року і ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

……………………………………

……………………………………

……………………………………

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж. М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду