Справа № 520/5577/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 р.Справа № 520/5577/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 (головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., повний текст складено 20.08.19) по справі № 520/5577/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Муригіна ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимог про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2019, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 Віталій Володимирович (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі відповідач), в якому просить суд про скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 13.03.2019 №6; №6; №6; №6; №6; вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6 від 13.02.2019; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 13.02.2019, вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) №Ф-70711-58 від 10.05.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 позов задоволено.

Скасовані податкове повідомлення-рішення відповідача від 13.03.2019 №6; №6; №6; №6; №6; вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6 від 13.02.2019; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №6 від 13.02.2019, вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) №Ф-70711-58 від 10.05.2019.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що працівниками відповідача проведена документальна планова виїзна перевірка з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 16.02.2015 по 31.12.2017, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 16.02.2015 по 31.12.2017 самозайнятої особи позивача, про що складений акт від 14.12.2018 №5206/20-40-13-06-07/.

Порушення виявлені під час перевірки склали у порушенні п.п. 177.5.3 п. 177.5, 177.2, 177.4 ст. 177 ПК України, а саме: заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 786 372, 48 грн. в тому числі за 2017 рік сумі 786 372, 48 грн.; абз. 1 п. 2 ч. 1 статті 7, п. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 78 262,24 грн. в т.ч. за 2016 рік у сумі 7 975, 00 грн., за 2017 рік на суму 70 287,24 грн.;

п. 2.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку суму доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4 та п.п. 49.18.2 п. 49.18 та п. 49.20 ст. 49, п.п. 51.1 ст. 51, п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме: не наданння зазначеного податкового розрахунку за 4 квартал 2015 року, 1-2 квартал 2016 року, 1 квартал 2017 року та не включення до зазначених податкових розрахунків сум виплачених фізичним особам-підприємцям за товар;

п. 44.1 ст. 44 ПК України, а саме: не надання первинних документів (книги обліку доходів); п. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, ст. 176 ПК України,а саме: донараховання військового збору в сумі 65 531, 04 грн.;

п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.5 ст. 198 ПК України, а саме: заниження податок на додану вартість на загальну суму 82 023,00 грн.;

п. 63.3 ст. 63 ПК України, а саме: не надання повідомлення за формою № 20-ОПП до Східної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області про об`єкти оподаткування, пов`язані з оподаткуванням, розташовані за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 57, цоколь кімната 25.

За результатами перевірки прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

№ 6 від 13.02.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 982 965,60 грн, в тому числі із них за податковим зобов`язанням 786 372,48 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 196 593,12 грн.;

№ 6 від 13.02.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 102 528,75 грн, в тому числі із них за податковим зобов`язанням 82 023,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 20 505,75 грн.;

№ 6 від 13.02.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 81 913, 80 грн, в тому числі із них за податковим зобов`язанням 65 531, 04 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 16 382,76 грн.;

№ 6 від 13.02.2019 року, яким визначено суму штрафних санкцій по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 510,00 грн.;

№ 6 від 13.02.2019 року, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн.;

№ 6 від 13.02.2019 року, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,00 грн.

13.02.2019 відповідачем сформована вимога № Ф-6 про сплату боргу (недоїмки), якою контролюючий орган вимагає сплатити заборгованість з єдиного внеску у розмірі 78 262, 24 грн.

13.02.2019 відповідачем сформовано рішення № 02031306 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасного не нарахованого єдиного внеску, яким визначена сума штрафних санкцій у розмірі 16 449, 95 грн.

28.05.2019 року позивачем отримана вимога про сплату боргу від 10.05.2019 року № Ф-70711-58, якою вимагається сплатити суму боргу в розмірі 93 794, 13 грн.

За результатами адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Суд першої інстанції, під час задоволення позову, дійшов до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими, та такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до змісту п.177.1 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

На підставі п.п.177.2 ст.177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У відповідності до п.п.177.4. ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: 177.4.1 витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; 177.4.2 витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством; 177.4.3 суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; 177.4.4 інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

З набранням законної сили Законом № 1797-VІІІ від 21.12.2016 Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні згідно із п.п.177.4.5. ст.177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Відповідно до ст.161 підрозділу 10 розділу XX Інші перехідні положення ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За змістом ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Податковим органом ставиться до вини позивачу завищення витрат у 2017 році у сумі 4 368 586, 00 грн. за рахунок включення до складу витрат сум не підтверджених первинними та платіжними документами комплектуючих та запасних частин на гарантійне обслуговування на загальну суму 2 466 586,00 грн.

Крім цього, відповідачем зазначається про необґрунтоване завищення витрат позивачем за рахунок включення витрат безпосередньо не пов`язаних з отриманням доходу юридичних послуг та витрат за просування сайту в Інтернеті на загальну суму 1 902 000,00 грн.

В своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини з ТОВ «ГЛОБАЛМЕДГРУП», з яким 12.06.2017 був укладений договір поставки товару № 12/06, а саме: «матрац змінного тиску з насосом АРР-Р 08 проти пролежнів» у кількості 400 шт.

Реальний характер даної господарської операції підтверджується копіями таких документів, а саме: видатковою накладною № 54 від 14.07.2017, товарно-транспортною накладною від 14.07.2017, платіжними дорученнями.

З підстав невідповідності товару затвердженій комплектації, а саме відсутність синтетичного та водостійкого чохлів, був складений акт про невідповідність від 14.07.2017 та складена претензія № 22/07-17 від 22.07.2017.

Позивачем для покращення відповідності товару встановленим вимогам та доукомплетації матраців протипролежневих та можливості подальшого гарантійного обслуговування були укладені правочини з ТОВ «ВОСТОК-КАПІТАЛ»; ФОП Клімова; ФОП ОСОБА_3 .

Для підтвердження необхідності укладання вказаних договорів, позивачем до матеріалів справи надані такі копії документів, а саме: каталог технічних засобів та реабілітації, розділ «Меблі та оснащення», що розміщений на офіційному сайті Міністерства соціальної політики України та відомості про заявлену та передбачену офіційному сайті позивача комплектація даного товару: матрац-база, компресор з функцією статики, чохол для повсякденного використання, вологостійкий чохол для купання інваліда на матраці, запасна змінна секція, ремкомплект 2 латки і клей, гарантійний талон та інструкція з використання.

Дані документи містять опис протилежневого матрацу: «Матрац Арр-Р08 складається з 18 змінних пневматичних елементів. Комплектується двома чохлами, один з них є водонепроникним. Оснащений дворежимним автоматичним компресором. У разі пошкодження складові частини матрацу можуть бути замінені (кожен матрац укомплектовано змінною пневматичною секцією)», та відомості про заявлену та передбачену офіційному сайті позивача комплектація даного товару: матрац-база, компресор з функцією статики, чохол для повсякденного використання, вологостійкий чохол для купання інваліда на матраці, запасна змінна секція, ремкомплект 2 латки і клей, гарантійний талон та інструкція з використання.

В своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини з ТОВ «ВОСТОК-КАПІТАЛ, з яким 16.01.2017 укладений договір купівлі-продажу № 16/01/2017 чохлів для матраців, вологостійкі із застібкою липучка 132 см*208 см. д/матрацу.

Реальний характер даної господарської операції підтверджується такими доказами, а саме: видатковими накладними від 13.12.2017 № 133, від 27.12.2017 № 222, товарно- транспортною накладною від 13.12.2017, від 27.12.2017, копії платіжних доручень від 13.12.2017 № 243 та від 28.12.2017 № 278.

В своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини з ФОП ОСОБА_4 , з якою 03.07.2017 укладений договір поставки товару № 03/07-17 чохлу вологостійкого із застібкою липучка 132см*208 см. в кількості 210 штук за ціною 1 200 грн.

Реальний характер даної господарської операції підтверджується видатковими накладними від 14.07.2017 № 14/07, від 17.07.2017 № 17/07, від 03.08.2017 № 03/08, товарно-транспортними накладними від 14.07.2017 , від 17.07.2017, від 03.08.2017, копієї платіжного доручення № 272 від 28.12.2017 (а.с. 135-142 т.1).

Окрім цього, в своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини з ФОП ОСОБА_3 , з яким 03.01.2017 укладений договір постачання № 1, а саме: ремонтні набори для матрацу протипролежневого, секції для матрацу протипролежневого, компресори змінного тиску, пакувальні набори, запобіжники для пневматичного компресора, чохли синтетичні.

Реальний характер даної господарської операції підтверджується - видатковими накладними від 10.02.2017 № 316, від 17.05.2017 № 318, від 07.10.2017 № 317, товарно-транспортні накладні від 10.02.2017, від 17.05.2017, від 07.10.2017, рахунки на оплату № 933 від 10.02.2017, № 838 від 17.05.2017, № 844 від 07.10.2017 , копії платіжних доручень №№ 269,270 від 28.12.2017.

Крім цього, в підтвердження реального характеру даних господарських операцій позивачем надані до матеріалів справи: складені акти вихідного контролю якості та комплектності матраців протипролежневих (код згідно ISO 999-18 12 18) з червня по грудень 2017 року.

В своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини з Фондом соціального захисту інвалідів та позивачем, з яким був укладений договір про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (устаткуванням медичним, хірургічним та ортопедичним (палицями, милицями, засобами реабілітації) за індивідуальними заявками № 286 від 16.06.2017.

Реальний характер даного договору підтверджується такими копіями документів, а саме: актів приймання-передачі робіт за вересень-грудень 2017 року, що підписані між позивачем та Фондом соціального захисту інвалідів; витягів з реєстру про видані особам з інвалідністю технічних та інших засобів реабілітації, платіжних доручень.

Крім цього, договорами про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (устаткуванням медичним, хірургічним та ортопедичним (палицями, милицями, засобами реабілітації) за індивідуальними заявками (від 19.06.2017 № 286, від 26.04.2016 № 227, від 21.08.2015 № 462) з Фондом соціального захисту інвалідів.

За змістом даних договорів позивач зобов`язаний здійснити ремонт та усунення браку ТЗР гарантійний строк експлуатації якого не закінчився, за рахунок власних коштів виконавця.

З приводу частини позовних вимог про здійснення позивачем господарської діяльності з ТОВ «ВОСТОК-КАПІТАЛ», то колегія суддів зауважує на таке.

В своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Восток-Капітал» з яким укладений договір про надання послуг №01/03-17, зокрема, послуг з ремонту та обслуговування спеціальних засобів для самообслуговування та догляду (ТЗР) матраців протилежневих моделі Арр-Р08.

В підтвердження реального характеру даної господарської операції свідчить надані до матеріалів справи: копії актів приймання-передачі комплектуючих та запасних частин від 01.03.17 від 03.03.17 від 17.05.17 , від 09.10.17, від 11.10.17, від 13.12.17, від 27.12.17 та звіти про використання комплектуючих та запасних частин від 29.12.2017.

Крім цього, до матеріалів справи надані: копія акту приймання-передачі наданих послуг від 29.12.2017 ; копія платіжного доручення № 414 від 18.05.2018 .

Колегія суддів, вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що до перевірки не надано будь-які первинні документи (заявки на виконання послуг ремонту та обслуговування спеціальних засобів для самообслуговування та догляду (ТЗР) матраців протипролежневих моделі АРР-Р08, акт оцінки технічного стану (дефектний акт), акт виконаних робіт, квитанції по доставці тощо), які б підтверджували понесені витрати та/або виконаний гарантійний ремонт за таким.

За змістом укладеного між позивачем та ТОВ «Восток -Капітал» договору про надання послуг № 01/03-17 від 01.03.2017 заявки можуть надаватися Замовником за допомогою засобів телефонного зв`язку або електронною поштою. Заявка повинна визначати вид пошкодження об`єкта ремонту, прізвище, ім`я, по-батькові та адресу споживача, контактний номер телефону та строк надання послуги.

Крім цього, за змістом договору Виконавець ТОВ «ВОСТОК-КАПІТАЛ» зобов`язаний виконувати доставку в ремонт та повернення з ремонту об`єкта ремонту.

Окрім цього, за змістом договору про надання послуг № 01/03-17 від 01.03.2017 не передбачено складення дефектного акту та передання такого акту Виконавцю.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податкового обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податку у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

За цим, колегія суддів, вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про це.

За наведених підстав, колегія суддів, вважає, що судом першої інстанції зроблений правильний висновок про необгрунтованність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

З приводу частини позовних вимог про господарські операції з придбання позивачем юридичних послуг та послуг з просування сайту в Інтернеті, розробки та обслуговування сайту, колегія суддів зауважує на таке.

В своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини з ТОВ «СТАТУС ГРУПП ІНВЕСТ», з яким укладений договір від 03.01.2017 про надання юридичних послуг № 217.

За змістом цього договору передбачено, отримання позивачем юридичних послуг, а саме: консультації у галузі господарського, цивільного, трудового, податкового та інших галузях права, та інші види юридичних послуг.

Реальний характер здійснення даної господарської операції підтверджується: рахунком фактурою № 1217 від 01.12.2017, актом приймання-передачі наданих послуг № 1-9, від грудня 2017 року звітів до договору № 217 від 03.01.2017 на теми, що були актуальними у 2017 році для фінансово-господарської діяльності позивача, копіями платіжних доручень №276 від 28.12.2017.

Крім цього, в своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини ТОВ «СТАТУС ГРУПП ІНВЕСТ», з яким укладений договір від 03.01.2017 про надання юридичних послуг № 0107.

Реальний характер здійснення даних господарських операцій підтверджується такими доказами: копією протоколу про встановлення договірної ціни до договору № 0107 від 03.01.2017 ; актом приймання-передачі наданих послуг від 29.12. 2017; рахунком фактурою № 107 від 25.12.2017, копією платіжного доручення № 275 від 28.12.2017.

З приводу посилань апеляційної скарги про те, що акти приймання-передачі наданих послуг не містять конкретизації таких послуг, то колегія суддів зосереджує увагу на таке.

За змістом акту наданих послуг позивач отримав такі послуги, а саме: «консультація на тему: господарсько-комерційна та некомерційна діяльність», «консультація на тему: бухгалтерський облік та фінансова звітність», «консультація на тему: звітність по внесках в соціальні фонди», «консультація на тему: звітність по податках та зборах», «консультація на тему: зовнішньоекономічна діяльність», «консультація на тему: комерційна концесія», «консультація на тему:управління персоналом в кризових умовах», «консультація на тему: заробітна плата, нарахування, заповнення форм звітності, виправлення помилок в формах звітності» тощо.

При цьому, зміст акту приймання-передачі наданих юридичних послуг містить посилання на інформацію про ціну за 1 годину роботи, про фактично витрачений час для надання послуги та загальну вартість наданої послуги.

До матеріалів справи надані складені звіти.

Колегія суддів, погоджується з правовою позицією суду першої інстанції про те, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

При цьому, виходячи зі специфіки юридичної послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з зазначенням фактично поставленої послуги за напрямом, вказаним в договорах, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.

Відсутність максимальної деталізації виду наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Окремо звертаю увагу, що юридичні послуги фактично спрямовані на забезпечення підприємницької діяльності платника податків, що і обумовлює господарський характер цих послуг для нього і беззаперечно доводить їх ділову доцільність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року по справі № 820/1763/16.

У відповідності до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З приводу частини позовних вимог про здійснення господарських операцій з ТОВ «СТАТУС ГРУПП ІНВЕСТ», то колегія суддів зазначає на таке.

В своїй господарській діяльності позивач мав взаємовідносини з ТОВ «СТАТУС ГРУПП ІНВЕСТ» , з яким укладений договір про надання послуг № 101 від 11.01.2017 , а саме: просування сайту в Інтернеті в обсязі і на умовах, визначених цим договором; розробка та обслуговування сайту в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

При цьому, до матеріалів справи наданий додатком № 1 від 11.01.2017 року до договору визначений план здійснення робіт виконавцем, що підписаний між обома сторонами договору, а Додатком № 2 від 11.01.2017 року визначений перелік ключових слів, за якими здійснюється просування сайту.

Реальний характер такої господарської операції підтрведжується такими доказами: актом №1 виконаних робіт (наданих послуг) від 29.12.2017 року, роздрукованих скріншотів сайту позивача, рахунком-фактурою № 101 від 22.12.2017 року, копією платіжного доручення № 274 від 28.12.2017 року.

Колегія суддів вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції про існування необхідності укладення вказаного договору з розробки та просування сайту обумовленою специфікою діяльності, а саме: торгівля протипролежневими матрацами, тобто реалізація продукції для осіб з обмеженими можливостями - інвалідів, отже тим особам, які мають змогу саме на сайті ознайомитися з товаром, його характеристиками, властивостями, ціною без виїзду до офісу.

З огляду на це, колегія суддів, вважає, що отримання послуг з просування та розробки сайту, як засобу реклами для потенційних клієнтів безпосередньо пов`язані з власною господарською діяльністю позивача та підтвердженими документально.

Оскільки послуги з розробки та просування сайту за своєю природою безпосередньо не створюють конкретних матеріальних результатів (як, наприклад, монтажні або транспортні послуги), не можуть мати конкретний натуральний вимір, а можуть бути оцінені тільки у грошовому вираженні, то зазначення наданих послуг в актах приймання-передачі як «послуги з розробки та просування сайту» є достатнім для розкриття змісту та обсягу зазначеної вище господарської операції.

Виходячи із викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пункт 1 ч.1 ст.315 КАС України визначає, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 по справі №520/5577/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді А.П. Бенедик М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 20.11.2019 року