Справа № 214/7494/19
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7494/19
2-а/214/277/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 листопада 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/7494/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кравченко Олени Дмитрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.09.2019 року серії ЕАК № 1528492 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.09.2019 року серії ЕАК № 1528492.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено нібито він керував транспортним засобом переобладнаним без відповідного дозволу поліції, а саме встановленого газобалонне обладнання, чим порушив ПДР 31.3. А.

При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі 340 грн.

17.09.2019 року він здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ НОМЕР_1 на автодорозі в м. Кривий Ріг. Жодних порушень ПДР під час руху не допускав. Під час руху його автомобіль був зупинений працівниками поліції.

Відразу після здійснення зупинки, до його автомобіля підійшли інспектори патрульної поліції та попросили надати їм для перевірки документи на право керування. На зазначене прохання він попросив у відповідності до ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» проінформувати його про конкретну причину зупинки. У відповідь інспектор повідомив «Перевірка документів».

Незважаючи на незаконну зупинку він передав інспектору в руки документи на право керування. Не виявивши порушень в документах, інспектор висловив вимогу відкрити багажник автомобіля.

Він виконав його вимогу, відкрив багажник. Оглянувши багажник інспектор сказав, що в нього балон в багажнику, значить у нього ГБО.

На що він відповів, що ГБО було встановлено дуже давно. Але обладнання ГБО знято з автомобіля. Залишився лише балон в багажнику. Сам по собі балон це не є ГБО. Тобто фактично ГБО на автомобілі не має.

Таким чином, виходячи з того, як все відбулось на місці зупинки, висновок про те, в автомобілі встановлено ГБО інспектор зробив по наявності балону в багажнику.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог за таких підстав.

Згідно п. 31.3 а ПДР України забороняється експлантація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушеннями вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 32.2 б ПДР України з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджується: перекладання транспортних засобів .

Згідно п. 5. ДСТУ 3649-2010 не дозволено вносити зімни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлаутацій і матеріали і рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Так, ним під час патрулювання 19.09. 2019 року було помічено транспортний засіб, ВАЗ 21703-14, номерний знак НОМЕР_2 в м. Кривий Ріг по вул. Павла Глазового, у якого були внесені зміни у його конструкцію без узгодження таких дій з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС, а саме встановлено газове обладнання, чим порушив п. 31.2 а), п. 32.2 б) ПДР України, п. 5.2 ДСТУ 3649-2010.

Після того, як він підійшов до автомобіля, в якому заходився позивач, представився згідно п. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», після чого згідно з п. 1.1. та п.2 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» повідомив про причину звернення до нього, а саме що позивача зупинено відповідно до ст. 35 п.3 ЗУ «Про національну поліцію», а саме автомобіль позивача схожий за орієнтуванням на автомобіль який напередодні ввечері здійснив дорожньо-транспортну пригоду та зник з місця у невідомому напрямку. Попросивши водія відкрити багажник для перевірки, що є його законною вимогою, ним було помічено, що в його автомобілі встановлено газове обладнання. Після чого він попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, після перевірки реєстраційного документу на транспортний засіб, ним було помічено, що в ньому не має даних про газове обладнання, тобто воно не узгоджене з відповідним органом національної поліції, що є порушенням.

Позивач та відповідач, кожен окремо, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явився причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до приписів ст. 268 КАС України неявка учасників судового засідання не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАВ № 1528492 ОСОБА_1 17.09.2019 року о 09:08:04 годині в м. Кривий Ріг, по вул. Павла Глазового, 22 керував транспортним засобом, що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання, чим порушив п. 31.3 а ПДР ( а.с.9).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до п.31.3 «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.32.2 «б» ПДР України з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються переобладнання транспортних засобів.

Пунктом 5.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» визначено, що не дозволено вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Згідно із ст.32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року №607 (далі - Порядок), цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

Згідно з п. 5 Порядку, для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу (далі - заява про погодження), в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання.

Пунктом 6 Порядку визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.7 Порядку, за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу.

З аналізу вищенаведених норм колегія суддів прийшла до висновку, що переобладнанням транспортних засобів, серед іншого, також є установка спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

Оскільки установка в транспортному засобі газобалонного обладнання (спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб) призводить до зміни його маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива, така установка у розумінні норм чинного законодавства є переобладнання транспортного засобу.

При цьому, не дозволяється без погодження з уповноваженою на це Кабінетом Міністрів України організацією переобладнання транспортних засобів, а також застосування додаткового обладнання, експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач не заперечує, що 17.09.2019 року він здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ НОМЕР_1 на автодорозі в м. Кривий Ріг та на його машині вже дуже давно було встановлено ГБО. Але обладнання ГБО знято з автомобіля, залишився лише балон.

В свою чергу, газобалонне обладнання для автомобілів це система, в якій використовується газ пропан або метан LPG / CNG як альтернативний вид пального, для автомобілів, які оснащені двигунами внутрішнього згоряння. ГБО розміщується в трьох вузлах автотранспортного засобу: багажник, моторний відсік та салон автомобіля. У багажнику знаходяться балони газові, які призначені для зберігання запасу газу. Балони на метан (стиснений газ) виготовляють зі спецсталі, вони не мають швів. Балони пропан (зріджений газ) зварні, можуть мати циліндричну або тороїдальну форму. Газові балони розраховані на дуже високий тиск газів. Для заповнення газових балонів, а також для перекриття та подачі газу в магістраль використовують спеціальні вентилі і клапани.

З відеозапису долученого інспектором до відзиву вбачається, що в багажнику позивача замість запасного колеса знаходиться газобалон циліндричної форми. Дані обставини позивачем не спростовуються.

Твердження позивача, що відповідач під час складання спірної постанови повинен був скласти акт перевірки технічного стану автомобіля, не заслуговує на увагу, оскільки порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затверджений наказом МВС України №534 від 13.10.2008 року, визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції (далі - ДАІ) перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами, які здійснюються у випадку наявних ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ або забруднення ним навколишнього середовища, відповідно до вимог абзацу першого пункту 21 статті 11 Закону України «Про міліцію». Тобто, вказаний Порядок прийнятий на виконання приписів Закону, який втратив чинність, та визначає процедуру та порядок проведення огляду транспортних засобів на їх технічну відповідність між періодичними технічними оглядами.

При цьому, ні Порядок, ні чинне законодавство не передбачає такої умови для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП за вимог порушення п. 31.3 а, ПДР України, як складення співробітником патрульної поліції акту за наслідками проведення комплексного технічного огляду транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження доводів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови відповідач до суду надано диск та відеозапис, який містить факт вчинення адміністративного правопорушення.

З відзиву наданого відповідачем вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу, належного позивачеві було те що даний автомобіль схожий за орієнтувань на автомобіль, який здійснив дорожньо-транспортну пригоду та зник з місця в не відомому напрямку.

Під час поверхневого огляду, працівником патрульної поліції було помічено встановлений газобалон в багажнику автомобіля.

На запит інспектора патрульної поліції надати дозвільні документи на установлення газобалонного обладнання позивач стверджував, що ГБО встановлено було давно, на даний час залишився лише балон.

Під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення було виявлено, що в технічній документації на транспортний засіб відсутня інформація про здійснене переобладнання, що також не заперечується позивачем.

Документ про погодження у встановленому порядку переобладнання транспортного засобу позивач ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ні до суду не надав.

Щодо посилання позивача, як на підставу задоволення позовних, неправомірна вимога поліцейського про зупинку та відсутність посилання у постанові на відеодокази та технічний пристрій суд зазначає таке.

Як вбачається з відеозапису долученого відповідачем, транспортний засіб позивача був зупинений екіпажем патрульної поліції, оскільки його автомобіль схожий за орієнтуванням на автомобіль який напередодні ввечері здійснив дорожньо-транспортну пригоду та зник у невідомому напрямку.

Згідно п. 3) ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засію, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Таким чином, наявність у поліцейського орієнтування на транспортний засіб, який може бути знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди є підставою законної зупинки такого транспортного засобу.

Крім того, суд звертає увагу, що факт правопорушення зафіксовано на відео реєстратор f 7663, права та обов`язки позивачу роз`яснені та зафіксовані на бодікамеру ае 00189 що зазначено в спірній постанові.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, звернення позивача до суду з цим позовом є намаганням уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, та не має на меті відновити порушені права.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити.

Судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП ст.ст. 2-10, 72-77, 241-244,246, 286, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кравченко Олени Дмитрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.09.2019 року серії НОМЕР_3 № 1528492 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Інспектор Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кравченко Олена Дмитрівна , місце роботи: вул. Волгоградська, буд. 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко