Справа № 826/10773/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що полягає у відмові здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як державному службовцю, відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), у зв`язку з підвищенням заробітної плати державних службовців, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та з урахуванням довідки, виданої Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям від 25.04.2018 № 051/089-003 із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2004 році, в розмірі 90% і без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини першої ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Перед звільненням, у зв`язку з виходом на пенсію за віком, позивач обіймала посаду Директора Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Обчислення розміру пенсії здійснено у розмірі 90% заробітної плати, на підставі довідок про заробітну плату з останнього місця роботи.

22.05.2018 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку з підвищенням розмірів посадових окладів державних службовців з 01.12.2015 та надала довідку для здійснення перерахунку від 25.04.2018 № 051/089-003.

Листом від 31.05.2018 № 10875/03, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, оскільки Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 не передбачено проведення перерахунку пенсії державним службовцям, у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати.

Не погоджуючись із відмовою органу пенсійного фонду, вважаючи її неправомірною та такою, що порушує її законне, конституційно гарантоване право на належний соціальний захист та відповідне пенсійне забезпечення, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що, оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком пенсії, не передбачено можливість її перерахунку, у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, у редакції, яка була чинною станом на момент призначення позивачу пенсії, передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Суд дійшов висновку, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв`язку із підвищенням заробітної плати за відповідною посадою. Умови та порядок здійснення такого перерахунку було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії).

Разом з тим, в подальшому, законодавство, яке регулювало зазначені правовідносини змінилось, зокрема, 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким, зокрема, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 делегував Уряду.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, правове регулювання Урядом зазначеного питання знайшло своє відображення у постанові Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», з 01.12.2015 встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії, у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України № 1013 не містить.

У ході реформування системи державного управління, 10.12.2015 прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».

Зазначений Закон набув чинності 01.05.2016, у зв`язку з чим положення Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», частково втратили чинність, у тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Враховуючи, що позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у травні 2018 року (тобто, після набуття чинності новим Законом України «Про державну службу» № 889-VIII), суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого висновку про те, що у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Мотиви та доводи, наведені у апеляційній скарзі, висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що чинним на час звернення позивача за перерахунком пенсії законодавством не було передбачено можливість такого перерахунку, у зв`язку з підвищенням заробітку працюючим державним службовцям, а тому, суд обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволені позову.

Посилання позивача на порушення норм Конституції України, у зв`язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ні Закон № 76-VIII, яким, зокрема, ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ, викладено у новій редакції, ні ст. 90 Закону № 889-VIII (в якій закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), не визнані неконституційними і підлягали виконанню відповідними суб`єктами.

Також, безпідставним є посилання позивача на положення статті Конституції України, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов`язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Зважаючи на сформовану практику Верховного Суду України (справа № 21-953а17) та Верховного Суду (справа № 359/5905/16-а), у подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Аналогічний висновок щодо застосування наведених положень ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, викладений й у постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.08.2018 у справі № 280/515/17 (адміністративне провадження № К/9901/24079/18), від 15.08.2018 у справі № 766/903/17 (адміністративне провадження № К/9901/18551/18), від 03.10.2018 у справі № 635/5078/16-а (адміністративне провадження № К/9901/32692/18), від 10.10.2018 у справі № 404/3227/16-а (№ К/9901/10439/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко