Справа № 520/7124/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

04 листопада 2019 р. справа №520/7124/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Крюкової А.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини в м. Харкові Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про відмову у державній реєстрації потужності, про яке було повідомлено позивача листом цього підрозділу відповідача (вих. № 39.0/1045 від 05.07.2019);

- зобов`язати Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області провести державну реєстрацію потужності та внести інформацію про зазначену у заяві від 30.11.2018 та у зверненні від 05.07.2019 потужність до Державного реєстру потужностей операторів ринку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення про відмову у державній реєстрації потужності, що відображено в листі № 39.0/1045 від 05.07.2019 є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки визначені підставі, а саме не зазначення у заяві від 30.11.2018 назву (опису) потужності та зазначення виду діяльності не є правомірними.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - начальника ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області - Бабарук А. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначив, що позивачем разом із заявою про державну реєстрацію потужності було надано додаткову інформацію на виконання вимог частини 3 статті 25 Закону 771/97-ВР, що підтверджує усвідомлення та погодження позивачем із необхідністю дотримуватися вимог даної норми права при поданні заяви про державну реєстрацію потужності. Так, у графі 3 додаткової інформації до заяви про державну реєстрацію потужності від 30.11.2018 «Назва (опис) потужності» вказано : «реалізація». При цьому, затверджена форма заяви про державну реєстрацію потужності відносить реалізацію до видів діяльності, що плануються здійснювати з використанням потужності. Таким чином, позивачем було подано неповну інформацію у заяві про державну реєстрацію потужності від 30.11.2018, а саме : не зазначено назву (опис) потужності, а замість цього у вказаній графі заяви зазначено вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності: реалізація.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив на позов.

Представник відповідача - Крюкова А.О. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов та додаткових поясненнях обставини.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

05.12.2018 позивач звернувся до ГУ Держпродспоживслужби із заявою від 30.11.2018 р. про державну реєстрацію потужностей, до якої додав додаткову інформацію.

Рішенням Харківського міського управління ГУ Держпродспоживслужби від 12.12.2018 відмовлено у державній реєстрації потужності за заявою позивача.

У зв`язку з чим позивач звернувся до адміністративного суду з відповідним адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 по справі №520/679/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019, позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - частково задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Харківського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області щодо відмови фізичній особі підприємцю Теслюк ОСОБА_2 у державній реєстрації потужності, викладене у повідомленні № 39.1/5302 від 12.12.2018. Зобов`язано Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області повторно розглянути заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про державну реєстрацію потужності. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення суду ГУ Держпродспоживслужби було повторно розглянута заява позивача від 30.11.2018 про державну реєстрацію потужності.

За результатами вказаного розгляду відповідачем прийнято рішення про відмову у державній реєстрації потужності ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що визначено в листі - повідомленні від 05.07.2019 №39.0/1045 (а.с.25). Згідно змісту вказаного повідомлення, підставою для відмови відповідачем визначено те, що заявником у заяві про державну реєстрацію потужності від 30.11.2018 наявна неповна інформація: не зазначено назву (опис) потужності, а зазначено вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності - реалізація. Вказане відповідачем визначено таким, що свідчить про невідповідність зазначеної заяви про державну реєстрацію потужності п.п.3.7 п. 2 Порядок проведення державної потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам, затвердженого наказу Мінагрополітики та продовольства України від 10.02.2016 №39, ч.5 ст. 25 Закону України №771, у зв`язку із неповною інформації про назву (опис) потужності оператора ринку.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку роботи потужності оператор ринку зобов`язаний подати (надіслати) до територіального органу компетентного органу заяву про державну реєстрацію потужності, в якій зазначаються найменування, ідентифікаційний код згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), місце проживання оператора ринку, назва (опис) потужності, її адреса, заплановані види діяльності та перелік харчових продуктів, виробництво та/або обіг яких планується здійснювати, вид оператора ринку за класифікацією суб`єктів господарювання, визначеною Господарським кодексом України (суб`єкт мікро-, малого, середнього або великого підприємництва).

Процедура державної реєстрації потужностей, які використовуються на будь-якій стадії виробництва та/або обігу харчових продуктів та не потребують отримання експлуатаційного дозволу, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам врегульована положеннями Закону України Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та Порядком проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб`єктам, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.02.2016 № 39 (далі - Порядок № 39).

Згідно п.п.1.5, 1.6 Порядку № 39, оператор ринку, який станом на дату набрання чинності Законом використовує потужність, на яку не отримано експлуатаційного дозволу, зобов`язаний подати заяву про державну реєстрацію такої потужності до територіального органу компетентного органу.

Державній реєстрації підлягає кожна окрема потужність оператора ринку.

Для державної реєстрації потужності оператор ринку подає територіальному органу компетентного органу за адресою потужності заяву за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (п.2.1 Порядку).

Частиною 5 ст. 25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" визначено, що підставою для відмови у державній реєстрації потужності є невідповідність заяви встановленій формі, надання в ній неповної інформації або наявність раніше прийнятого рішення про державну реєстрацію цієї потужності. Відмова у державній реєстрації потужностей з інших підстав не дозволяється. У рішенні про відмову в державній реєстрації потужності обов`язково зазначаються підстава для відмови та фактичні обставини, що підтверджують наявність такої підстави.

Згідно ч. 6 ст. 25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", рішення про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації приймається протягом 10 календарних днів після отримання відповідної заяви оператора ринку. Копія рішення про державну реєстрацію потужності або про відмову у такій реєстрації надається (надсилається) оператору ринку протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Згідно п. 3.7 Порядку № 39, територіальний орган компетентного органу відмовляє у державній реєстрації потужності у таких випадках: 1) заява про державну реєстрацію потужності не відповідає формі, наведеній у додатку 1 до цього Порядку; 2) у заяві про державну реєстрацію потужності оператором ринку надано неповну інформацію.

Відповідно до пунктом 3.8 Порядку № 39, рішення про відмову у державній реєстрації потужності повинно бути прийнято не пізніше 15 робочих днів після отримання територіальним органом компетентного органу заяви про державну реєстрацію потужності.

Пунктом 3.9 Порядку № 39 визначено, що повідомлення про відмову у державній реєстрації потужності із зазначенням чітких підстав такої відмови надсилається заявнику не пізніше 15 робочих днів після отримання територіальним органом компетентного органу заяви про державну реєстрацію потужності.

Як вбачається з додаткової інформації, яка була надана позивачем на виконання положень ч. 3 ст. 25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", ФОП ОСОБА_1 у графі 3 додаткової інформації до заяви про державну реєстрацію потужності від 30.11.2018 «Назва (опис) потужності» зазначив: «реалізація».

Таким чином, позивачем подано неповну інформацію у заяві про державну реєстрацію потужності від 30.11.2018, а саме: не зазначено назву (опис) потужності, а замість цього у вказаній графі додаткової інформації заяви зазначено вид діяльності, що планується здійснювати з використанням потужності: реалізація.

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", підставою для відмови у державній реєстрації потужності є, зокрема, надання в у заяві про державну реєстрацію потужності неповної інформації.

Суд зазначає, що однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади.

Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України визначено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року № 17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) Верховну Раду України визначено єдиним органом законодавчої влади, жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Суд зауважує, що підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплено Конституцією України.

У разі суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Таким чином, посилання позивача на Додаток 1 до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №39 від 10.02.2016 з огляду на те, що у заяві про державну реєстрацію потужності жодним чином не передбачено зазначення опису, назви потужності, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки такі вимог до заяви передбачені Законом України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", а саме: ч. 3 ст. 25 вказаного Закону.

Згідно п. 69 ч. 1 ст. 69 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", потужності - це споруди або комплекс споруд, приміщення, будівлі, обладнання та інші засоби, включаючи транспортні засоби, а також територія, що використовуються у виробництві та/або обігу об`єктів санітарних заходів.

Проте, згідно затвердженої форми заяви про державну реєстрацію потужності визначення "реалізація" відноситься до видів діяльності, що плануються здійснювати з використанням потужності.

Відтак, суд зазначає, що в ході судового розгляду підтверджено висновки відповідача щодо подачі позивачем неповної інформації у заяві про державну реєстрацію потужності від 30.11.2018, які містяться в оспорюваному рішенні.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 9); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 4 ст. 90).

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини в м. Харкові Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про відмову у державній реєстрації потужності, викладене в листі - повідомленні № 39.0/1045 від 05.07.2019, прийнято у відповідності до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, через що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації потужності на підставі заяви від 30.11.2018 та зобов`язання відповідача провести державну реєстрацію потужності та внести інформацію про зазначену у заяві від 30.11.2018 та у зверненні від 05.07.2019 потужність до Державного реєстру потужностей операторів ринку, - належить відмовити.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено понесені витрату позивачу не повертаються.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 листопада 2019 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.