Справа № 196/1074/19
Суддя: Гудим О. М.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/1074/19
№ провадження 2-а/196/16/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області, як адміністративний суд, у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

за участі секретаря - Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лози Ігоря Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правовопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до сержанта поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лози Ігоря Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №049856 від 09.08.2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 09 серпня 2019 року відповідачем в даній справі у його відношенні було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №049856 за ч.6 ст. 121 КУпАП, а саме штрафу в розмірі 170 грн., в якій було зазначено, що він 09.08.2019 року о 22 год. 17 хв. в смт.Царичанка по вул. Центральна, 118Б керував автомобілем BMW д.н. НОМЕР_1 в темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком.

Вважає, що застосоване до нього постановою сержанта поліції стягнення у вигляді штрафу є незаконним, неправомірним та необгрунтованим через відсутність складу адміністративного правопорушення. Звинувачення в адмінправопорушенні не може грунтуватися лише на припущеннях працівника поліції, без доказів та без з`ясування всіх обставин справи.

Посилається на те, що постанова в справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем з грубим порушенням вимог діючого законодавства. Сама постанова складена таким чином, що її текст неможливо прочитати, що, на його думку, позбавляє належної можливості ознайомитись з даним документом. Працівник поліції не ознайомив його з правами та обов`язками відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що позбавило його права на захист.

Крім того його пояснення, що ввечері цього ж дня його автомобіль був справний, бо перед виїздом він переконався, що всі освітлювальні прилади працювали і можливо при русі незалежно від нього задній номерний знак перестав освітлюватись, працівником поліції не були прийняті до уваги. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.6 ст. 121 КУпАП.

При цьому, в порушення приписів ПДР, згідно яких водій має право знати причину зупинки та перевірки огляду транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, його прізвище і посаду, відповідач в даній справі не представився йому, посвідчення не надав, ніяких доказів його вини в порушенні ним правил дорожнього руху не обгрунтував. Правила ПДР України він не порушував, а тому постанова сержанта поліції підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст. 20, 159-161 КАС України, ст.ст. 121, 268, 257-289 КУпАП України прохає суд:

- визнати дії сержанта поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лози Ігоря Володимировича незаконними та скасувати постанову серії ДПО18 №049856 від 09.08.2019 року сержанта поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лози Ігоря Володимировича про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідач сержант поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лоза І.В. не скористався своїм правом направити відзив на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Сержант поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лоза І.В. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи до суду не надіслав.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається з постанови серії ДПО18 №049856, позивач ОСОБА_1 09.08.2019 року о 22 год. 17 хв. в смт.Царичанка по вул. Центральна, 118Б керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби не освітлювався задній номерний знак, чим порушив п.2.9 "в" ПДР України, скоїв правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 гривень.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п.1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч.6 ст.121 КУпАП є керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, суд зазначає, що за приписами ст.2 КАС України, які фактично визначають вимоги зокрема до рішень суб`єктів владних повноважень, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Як вбачається з постанови серія ДПО18 № 049856 від 09.08.2019 року, в ній не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, при цьому в постанові про адміністративне правопорушення відсутні мотиви відхилення інших доказів, зокрема пояснення правопорушника чи пояснення можливих свідків. Відеозапис з нагрудної відеокамери працівника поліції відсутній.

Посилань на будь-які інші докази вказана постанова також не містить.

Відповідно до ст.159 ч.4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, із наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, що позивач 09.08.2019 року о 22 год. 17 хв. в смт.Царичанка по вул. Центральна, 118Б порушив вимоги п.2.9 "в" ПДР України та рухався на траснпортному засобі в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на працівника патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У даній справі, відповідач не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Отже, відповідачем не доведено факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення вимог п.2.9 "в" Правил дорожнього руху України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 049856.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

За правилами ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд не повноважний вирішувати даного виду питань.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанову серії ДПО18 № 049856 від 09.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково.

Враховуючи положення ч.1 ст.247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8-10, 20, 72, 77, 90, 159, 241-246, 250, 286, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Розділу VІІ КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до сержанта поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лози Ігоря Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правовопорушення задовольнити частково.

Постанову поліцейського СРПП №3 Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Лози Ігоря Володимировича серії ДПО18 №049856 від 09 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП скасувати, та провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні позовних вимог про визнання дій сержанта поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Лози Ігоря Володимировича незаконними відмовити.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча О.М. ГУДИМ