Справа № 320/2585/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2585/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Бабенка К.А. при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі за позовом Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області до Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, Державної архітектурно-будівельна інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд», про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

У травні 2019 року Заступник керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області звернувся з позовом до Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд», в якому просив суд:

- визнати протиправними дії управління містобудування та архітектури Броварської міської ради Київської області, яке є виконавчим органом та структурним підрозділом виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, з кадастровим номером :00:015:0548, № 63 від 08.09.2015 та змін до них № 10 від 03.03.2016 за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Чорновола Вячеслава на території ІV житлового району;

- визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 63 від 08.09.2015 та змін до них № 10 від 03.03.2016 видані управлінням містобудування та архітектури Броварської міської ради на розробку проектно-кошторисної документації для багатоквартирного житлового будівництва з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Чорновола Вячеслава на території ІV житлового району;

- визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, яка виразилась у не проведенні позапланової перевірки відповідно до ст..41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за зверненнями (вимогами) прокуратури Київської області та Броварської місцевої прокуратури за фактами порушення вимог містобудівної законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки № 63 від 08.09.2015 та змін до них № 10 від 03.03.2016 та невидачі на їх підставі дозволу на виконання будівельних робіт № ІV 52 від 22.09.2016.

- скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт за № ІV 52 від 22.09.2016 виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, щодо об`єкта «Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями у м. Бровари по вул. Чорновола Вячеслава на території ІV житлового району.

25.06.2019 ДАБІ України в особі Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області звернулося до суду з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування даної заяви останній зазначив, що прокурором не доведено, що захист інтересів у сфері містобудівної діяльності не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року клопотання ДАБІ України в особі Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Адміністративну справу №320/2585/19 за позовом Заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області до Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, ДАБІ України в особі Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області, третя особа: ТОВ "Альянс Новобуд", про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції протиправно не враховано правову природу спору та обраний прокурором спосіб захисту інтересів держави у даному спорі, як наслідок невірно визначено суб`єктний склад учасників спірних правовідносин, а тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду.

При цьому, позивач вказує на те, що прокурор у даній справі відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» виступає самостійно як позивач, оскільки звернення прокурора до суду мало місце у зв`язку з нездійсненням самостійно уповноваженим органом державної влади, до компетенції якої віднесені відповідні повноваження, цих повноважень.

У відзиві на апеляційну скаргу Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області зазначає про законність та обґрунтованість судового рішення, зазначаючи, що прокурор, не заперечує тієї обставини, що спеціально уповноваженим органом держаного контролю (нагляду) у сфері містобудування є ДАБІ України, яка відповідно до тверджень прокурора, вчиняє протиправну бездіяльність щодо не усунення виявлених прокурором порушень.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту позовної заяви адміністративний позов пред`явлено прокурором в межах права на звернення до суду на захист державних інтересів. На думку суб`єкта звернення, порушення державних інтересів, у даному випадку, полягає у порушенні вимог містобудівного законодавства, державних стандартів, норм і правил під час надання містобудівних умов та обмежень, а також надання дозволу, без урахування державних та громадських інтересів, на проведення будівельних робіт, що дають право на забудову спірної земельної ділянки. Крім того. прокурор зазначає, що вказані правопорушення зачіпають інтереси великого числа громадян.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі також - Закон № 1697-VІІ).

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За положеннями частин першої, третьої цієї статті прокурор вправі представляти інтереси громадянина або держави в суді, представництво яких полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких повноважень обґрунтовуються прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (стаття 55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Так, виключними випадками, за яких прокурор має право здійснювати представництво інтересів держави в суді, є наявність порушення або загроза порушення інтересів держави та за умови не здійснення (неналежного здійснення) захисту таких інтересів належним суб`єктом владних повноважень. Відтак, ключовими для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави», захист якого не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження та/або у разі відсутності такого органу.

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність «інтересів держави» порушенням, на його думку, законності містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки, що видані Управлінням містобудування та архітектури Броварської міської ради 08.09.2015 за № 63 та змін до них за № 10 від 03.03.2016.

З огляду на невідповідність зазначених містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки містобудівному законодавству, будівельним нормам, стандартам і правилам, а також надання дозволу на проведення будівельних робіт, Броварською місцевою прокуратурою, на підставі статей 7, 29, 41, 411 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 698, скеровано в адресу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області вимоги від 09.01.2018 № 05/3-10вих18; 05.04.2018 № 05/3-163вих18; 09.07.2018 № 05/3-264вих18, в яких прокурор просив вжити відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення позапланової перевірки. Про результати розгляду та вжиті заходи прокурор просив інформувати прокуратуру області, а винних осіб притягнути до встановленої законом відповідальності.

З листів Департаменту ДАБІ у Київській області № 10/10-32/2401/09/01 від 24.01.2018; № 10/10-34/1405/09/01 від 14.05.2018; № 10/10-50/2008/09/01 від 20.08.2018 вбачається, що контролюючий орган встановив порушення Порядку здійснення технічного нагляду, затвердженого постановою КМУ № 903 від 11.07.2007 та склав відповідний акт від 11.05.2018; повідомлено, що плануються організаційні заходи щодо проведення позапланових перевірок під час виконання будівельних робіт генеральною та субпідрядною будівельною організацією; скеровано лист до Броварської міської ради з метою отримання оспорюваних містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, змін до них та документів, що стали підставою для їх видачі для проведення документальної перевірки.

В подальшому, Броварською місцевою прокуратурою направлено до Департаменту ДАБІ у Київській області запит від 05.02.2019 за № 997вих-19 щодо остаточних результатів розгляду вищевказаних листів прокуратури області та інформування з приводу ініціювання відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю (результатів позапланової перевірки).

З листа Департаменту ДАБІ у Київській області від 15.02.2019 № 10/10- 50/1502/09/01 вбачається, що з метою проведення документальної перевірки, до Управління містобудування та архітектури Броварської міської ради лише 27.08.2018 направлено лист №10/10-33/2708/09/01 про надання належним чином завіреної копії оспорюваних містобудівних умов та обмежень, змін до них, а також документів, що стали підставою для їх видачі. Зазначено також, що ДАБІ України в особі Департаменту ДАБІ у Київській області понад 1 рік не спромоглася отримати від Управління містобудування та архітектури Броварської міської ради необхідні документи для проведення документальної перевірки.

Тобто прокурор фактично звернувся у цій справі із позовом на захист прав та інтересів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

Слід зазначити, що прокурор, у межах даного провадження, не заперечує тієї обставини, що спеціально уповноваженим органом державного контролю (нагляду) у сфері містобудування є Державна архітектурно-будівельна інспекція України, яка, відповідно до тверджень прокурора, вчиняє протиправну бездіяльність щодо не усунення виявлених прокурором порушень.

Водночас прокурор, окрім іншого, оскаржує також і бездіяльність цієї ж Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі її територіального органу - Департаменту ДАБІ у Київській області, як відповідача по справі, що виявилась у неналежному виконанні функціональних обов`язків та повідомляє, що оскільки предметом даного позову є вимога про визнання протиправною бездіяльності ДАБІ України в особі Департаменту ДАБІ у Київській області та те, що даний суб`єкт владних повноважень визначений в позові як відповідач, тому Броварська місцева прокуратура не може звертатися до суду в інтересах держави в особі даного органу.

Конституція України та Закони України не дають переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак встановлюють оцінні критерії, орієнтири й умови, коли таке представництво є можливим. Здійснювати захист інтересів держави в адміністративному суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Існування інтересу і необхідність його захисту має базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і переслідувати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не має обмежуватися тільки визначенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати існування права на таке представництво або, інакше кажучи, пояснити (показати, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор, а не органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, які мають компетенцію на звернення до суду, але не роблять цього. Знову ж таки, таке обґрунтування повинно основуватися на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію в динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний сам реалізувати своє право на судовий захист.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а виокремити ті ознаки, за якими його можна віднести до виняткового випадку, повинен зазначити, що відбулося порушення або існує загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

У зв`язку зі наведеним, треба зазначити, що закон не передбачає право прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.

Процесуальні і матеріальні норми, які регламентують порядок здійснення прокурором представництва у суді, чітко й однозначно визначають наслідки, які настають і можуть бути застосовані у разі, якщо звернення прокурора відбувалося з порушенням встановленого законом порядку.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) Конституційний Суд України в Рішенні від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» зазначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).

Такі правові висновки та їх обґрунтування міститься у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 826/3492/18.

Колегія суддів надаючи оцінку обґрунтуванню в чому полягає порушення інтересів держави, на захист яких звернувся прокурор до суду, встановила, що прокурор в основному акцентує увагу на порушеннях вимог законодавства у сфері містобудування, які допустив відповідач. При цьому, не навів обґрунтувань, які б свідчили про те, що орган державної влади, до компетенції якого віднесені повноваження із захисту інтересів держави (у даному випадку ДАБІ України), не здійснює (тобто, він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається) або неналежним чином здійснює свої повноваження (не може сам реалізувати своє право на судовий захист), що спонукає прокурора виступити на захист держави шляхом звернення з позовом до адміністративного суду.

Так, згідно ч. ч.1,3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно -будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

У даному випадку, перебравши на себе повноваження позивача, прокурором не доведено, що захист інтересів у сфері містобудівної діяльності не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Як було зазначено вище, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області проведено документальну перевірку щодо законності надання Управління містобудування та архітектури Броварської міської ради спірних містобудівних умов та обмежень, за результатами якої, будь-яких порушень встановлено не було.

З огляду на вказане вбачається, що Департаментом, як органом, що реалізує державну політику у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду належним чином здійснюється захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави, що підтверджується позицією Верховного суду, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 19 липня 2018 року у справі №822/1169/17.

З огляду на викладене, підстави, наведені прокурором на підтвердження представництва ним інтересів держави, прокурор не довів, що ДАБІ України не здійснює захист інтересів держави чи здійснює його неналежно, а отже не довів підстав представництва.

У свою чергу, перевірка права прокурора на звернення до адміністративного суду передує розгляду питання щодо правомірності дій відповідача щодо надання дозволу, що оскаржується (розгляду справи по суті). Встановлення обставин, що свідчать про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави, а отже і права на звернення до суду, є перешкодою для розгляду справи по суті. Правомірність надання оскаржуваного дозволу, зокрема і з мотивів, наведених прокурором, може бути перевірена за позовом належного позивача.

Щодо посилання прокурора на те, що відкриваючи провадження у справі судом першої інстанції в розумінні частини другої статті 171 КАС України визнано, що подана прокурором позовна заява та додані до неї матеріали є достатніми для відкриття провадження та виконання прокурором вимог частини четвертої статті 53 та частини сьомої статті 160 КАС України колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 53 КАС, невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 169 цього Кодексу.

У статті 169 КАС, визначено підстави для залишення позовної заяви без руху та її повернення. Однак такі процесуальні дії суд може вчиняти лише на стадії відкриття провадження. Але, якщо відповідні обставини виявлено на стадії судового розгляду, то процесуальним наслідком відсутності підстав для здійснення представництва інтересів держави є залишення позовної заяви без розгляду (пункт 1 частини першої статті 240 КАС).

Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № справа №826/15794/17 (провадження №К/9901/11768/19, №К/9901/126661/19).

Таким чином, суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без розгляду на стадії підготовчого судового засідання, діяв відповідно до вимог передбачених нормами КАС України.

Оцінюючи правові наслідки недопуску прокурора до представництва, колегія суддів виходить з того, що підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф. В. проти Франції» (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Крім цього, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604(2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Колегія суддів, враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України погоджується з висновком суду першої інстанції, що при зверненні до суду прокурором порушені вимоги положень частин четвертої, п`ятої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно посилання прокурора на викладену правову позицію в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі 806/1007/17, в якій суд перевіряючи підстави представництва прокурором інтересів держави, підтримав висновки судів першої та апеляційної інстанції про наявність таких підстав, допуску його до представництва колегія суддів звертає увагу на таке.

У вказаній справі Верховний Суд аналізуючи обґрунтованість підстав представництва прокурором інтересів держави дійшов висновку, що прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" та встановив, а у даній справі дійсно порушені безпосередні інтереси держави.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а виокремити ті ознаки, за якими його можна віднести до виняткового випадку, повинен зазначити, що відбулося порушення або існує загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Процесуальні і матеріальні норми, які регламентують порядок здійснення прокурором представництва у суді, чітко й однозначно визначають наслідки, які настають і можуть бути застосовані у разі, якщо звернення прокурора відбувалося з порушенням встановленого законом порядку.

Тому, правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі 806/1007/17 не передбачає право прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 19 листопада 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя К.А.Бабенко