Справа № 200/11779/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 р. Справа№200/11779/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, управління) про визнання протиправним та скасування рішення від 12 вересня 2019 року №1168 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання зарахувати до страхового стажу період роботи з 05 грудня 2012 року по 09 грудня 2013 року в якості електрослюсаря підземного на підприємстві філіал ВАТ «Трест Донецькшахтопрохідка» на території Російської Федерації та до пільгового стажу періоди роботи:

- на підприємстві «Третє Шахтопрохідницьке будівельне управління тресту «Донецькшахтопрохідка» з 14 серпня 1989 року по 11 квітня 1997 року в якості електрослюсаря підземного;

- на підприємстві Виробнича комерційна фірма «Вертикаль» з 19 червня 2000 року по 25 жовтня 2002 року в якості гірничого майстра, помічника механіка дільниці;

- на підприємстві ДВАТ «Донецькшахтопрохідка» Третє Шахтопрохідницьке будівельне управління з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року в якості електрослюсаря підземного, з 22 травня 2008 року по 31 липня 2008 року в якості в.о. механіка дільниці та механіка дільниці;

- на підприємстві Шахтопрохідницьке будівельне управління №3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькашахтопрохідка» з 01 серпня 2008 року по 11 травня 2009 року в якості механіка дільниці, з 15 листопада 2010 року по 09 грудня 2010 року в якості в.о. механіка дільниці, з 01 січня 2011 року по 30 квітня 2011 року в якості електрослюсаря підземного та в.о. механіка підземного, з 01 травня 2011 року по 28 серпня 2011 року в якості механіка підземного;

- на підприємстві Третє Шахтопрохідницьке будівельне управління ВАТ «Трест «Донецькшахтопрохідка» з 12 травня 2009 року по 23 вересня 2010 року в якості механіка;

- на підприємстві філіал ВАТ «Трест «Донецькшахопроходідка» на території Російської Федерації з 05 грудня 2012 року по 09 грудня 2013 року в якості електрослюсаря підземного.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідач рішенням від 12 серпня 2019 року відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач вважає таке рішенням протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

23 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що відповідно до положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, спірні періоди роботи позивача неможливо зарахувати до його пільгового стажу, оскільки немає можливості витребувати від підприємств довідки про пільговий стаж роботи, яка б підтвердили пільговий характер роботи, а також відсутні накази про проведення атестації робочих місць на підприємствах.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06 лютого 2008 року), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою від 16 травня 2019 року про призначення пенсії. До заяви надав: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документи про місце проживання, паспорт, трудову книжки, військовий квиток, диплом про навчання, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №1168 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Вказаним рішенням до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи:

- на підприємстві «Третє Шахтопрохідницьке будівельне управління тресту «Донецькшахтопрохідка» з 14 серпня 1989 року по 11 квітня 1997 року в якості електрослюсаря підземного у зв`язку з відсутністю довідки про пільговий характер роботи та приказів про атестацію робочих місць;

- на підприємстві Виробнича комерційна фірма «Вертикаль» з 19 червня 2000 року по 25 грудня 2002 року в якості гірничого майстра, помічника механіка дільниці у зв`язку з відсутністю довідки про пільговий характер роботи;

- на підприємстві ДВАТ «Трест Донецькшахтопрохідка» Третє шахтопрохідницьке будівельне управління з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року в якості електрослюсаря підземного, у зв`язку з відсутністю даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та з 22 травня 2008 року по 31 липня 2008 року в якості в.о. механіка дільниці, у зв`язку з відсутністю довідки про пільговий характер роботи та приказів про атестацію робочих місць;

- на підприємстві Шахтопрохідницьке будівельне управління №3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» з 01 серпня 2008 року по 11 травня 2009 року у зв`язку з відсутністю довідки про пільговий характер роботи та приказів про атестацію робочих місць, з 15 листопада 2010 року по 09 грудня 2010 року в якості електрослюсаря підземного та в.о. механіка дільниці у зв`язку з відсутністю даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відсутністю в спеціальному стажі номера приказу атестації робочих місць, з 01 травня 2015 року по 28 серпня 2011 року в якості механіка підземного, оскільки за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу в спеціальному стажі відсутній номер приказу атестації робочих місць, з 01 вересня 2011 року по 15 вересня 2011 року в якості механіка підземного, оскільки за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу в спеціальному стажі відсутній номер приказу атестації робочих місць;

- на підприємстві Третє шахтопрохідницьке будівельне управління ВАТ «Трест «Донецькшахтопроходка» з 12 травня 2009 року по 23 вересня 2010 року в якості механіка, оскільки відсутня довідка про пільговий характер роботи та прикази про атестацію робочих місць;

- на підприємстві Філіал ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» на території Російської Федерації період роботи з 05 грудня 2012 року по 09 грудня 2013 року в якості електрослюсаря підземного.

Період роботи позивача на підприємстві Філіал ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» на території Російської Федерації період роботи з 05 грудня 2012 року по 09 грудня 2013 року в якості електрослюсаря підземного також не зараховано до загального страхового стажу у зв`язку з відсутністю довідки про сплату внесків.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Відповідно до ст. 62 вищевказаного Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Це передбачено Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», а саме п. 20, згідно якого лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі за текстом - Порядок ведення трудових книжок), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за N 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110 встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно пункту 2.2 Порядку ведення трудових книжок, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Порядку ведення трудових книжок визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Отже, комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Щодо спірних періодів роботи трудова книжка позивача НОМЕР_3 містить наступні записи:

- 14 серпня 1989 року прийнятий на третє Шахтопрохідницьке будівельне управління тресту «Донецькшахтопрохідка» електрослюсарем підземним;

- 19 вересня 1996 року курси електрогазозварювальників;

- 02 грудня 1996 року виробнича практика;

- 05 лютого 1997 року переведений підземним електрослюсарем 4 розряду;

- 11 квітня 1997 року звільнений за п.1 ст. 40 КЗпП України.

- 19 червня 2000 року прийнятий на виробничо-комерційну фірму «Вертикаль» гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею;

- 03 липня 2000 року переведений помічником механіка підземної ділянки з повним робочим днем в шахті;

- 25 вересня 2001 року переведений помічником начальника ділянки з повним робочим днем у шахті;

- 25 жовтня 2002 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

- 21 серпня 2006 року прийнятий в Шахтопрохідницьке будівельне управління №3 ДВАТ «Трест Донцькшахтопроходка» тимчасово на 2 місяці підземним електрослюсарем с підземним повним робочим днем на підземній роботі;

- 21 серпня 2006 року зарахований до штату управління;

- 22 травня 2008 року переведений та назначений в.о. механіка ділянки;

- 01 липня 2008 року переведений та назначений механіком ділянки;

- 31 липня 2008 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України;

- 01 серпня 2008 року прийнятий на Шахтобудівельне управління №3 «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» механіком ділянки;

- 11 травня 2009 року звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

- 12 травня 2009 року прийнятий на третє Шахтобудівельне управління ВАТ «Трест Донецьшахтопроходка» механіком;

- 23 вересня 2009 року звільнений у зв`язку з скороченням штату п.1 ст. 40 КЗпП України;

- 11 жовтня 2010 року прийнятий на Шахтопрохідне управління №3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах;

- 15 листопада 2010 року переведений в.о. механіка ділянки;

- 10 грудня 2010 року переведений підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- 18 лютого 2011 року переведений в.о. механіка дільниці;

- 01 травня 2011 року переведений та призначений механіком підземним гірничо-прохідної дільниці №2;

- 29 серпня 2011 року переведений електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах;

- 05 грудня 2012 року прийнятий на філіал ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» на території Російської Федерації електрослюсарем підземним п`ятого розряду з повним робочим днем на підземній роботі тимчасово на три місяці;

- 05 березня 2013 року зарахований в штат;

- 09 грудня 2013 року звільнений за власним бажанням за ст. 80 Трудового кодексу Російської Федерації.

Разом з цим до матеріалів справи позивачем надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04 квітня 2019 року №02/205, яка містить в собі відомості про те, що ОСОБА_1 працював з 14 серпня 1989 року по 18 вересня 1996 року повний робочий день в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні №3 треста «Донецькшахтопроходка», виконував роботу зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на гірничих ділянках будівництва шахт на посаді електрослюсаря підземного, що передбачена Списком №1, розділу 1, підрозділу 1а, код КП 1010100а, підстава - постанова КМУ № 162 від 11 березня 1994 року. 19 вересня 1996 року спрямований на курси газозварювальників, 12 грудня 1996 року проходив виробничу практику, що передбачено Списком №2 розділу 33, код КП 10101000а, підстава - постанова КМУ № 162 від 11 березня 1994 року та у період з 05 лютого 1997 року по 11 квітня 1997 року був переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею, що передбачено Списком №1, розділу 1 підрозділу 1а, код КП 1010100а, підстава - Постанова КМУ №162 від 11 березня 1994 року. Також відповідно до вказаної довідки ОСОБА_1 працював в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні №3 ДВАТ «Трест Донцькшахтопроходка» у період з 21 жовтня 2006 року по 21 травня 2008 року за посадою електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком №1 розділу 1, підрозділу 1б, код КП 1.1а, підстава - постанова КМУ № 36 від 16 січня 2003 року. З 22 травня 2008 року призначений виконуючим обов`язку механіка дільниці і у період з 01 липня 2008 року по 31 липня 2008 року працював механіком дільниці, що передбачено Списком №1 розділу 1, підрозділу 1а, код КП 1.1б, підстава - постанова КМУ № 36 від 16 січня 2003 року. У період з 12 травня 2009 року по 23 вересня 2010 року працював в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні №3 ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка», виконував роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний підземним робочий день на гірничих ділянках будівництва шахт за посадою механіка, що передбачена Списком №1 розділу 1, підрозділу 1, код КП 1.1б, підстава - постанова КМУ № 36 від 16 січня 2003 року. 05 грудня 2012 року прийнятий до Відокремленого підрозділу ВАТ «Трест «Донецькшахтопроходка» - філія на території російської Федерації електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею тимчасово на три місяці. У період з 05 березня 2013 року по 09 грудня 2013 року працював за посадою електрослюсаря підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком №1, розділу 1, підрозділу 1, код КП 1.1а, підстава - постанова КМУ № 36 від 16 січня 2003 року.

Матеріали справи також містять довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній від 04 квітня 2019 року №02/211 відповідно до якої ОСОБА_1 працював на ВП «Шахтопрохідне будівельне управління №3» ТОВ ШБК «Донецькшахтопроходка» повний робочий день на підземних роботах на ПАТ «ШУ Покровське», яке веде видобуток вугілля підземним засобом у період з 01 серпня 2008 року по 11 травня 2009 року за посадою механіка дільниці, що передбачена Списком №1, розділу 1, підрозділу 1, код КП 1.1б, підстава - постанова КМУ № 36 від 16 січня 2003 року. 15 листопада 2010 року по 09 грудня 2010 року переведений на посаду виконуючого обов`язків механіка дільниці, що передбачена Списком №1, розділу 1, підрозділу, код КП 1.1б, підстава - постанова КМУ № 36 від 16 січня 2003 року. 10 грудня 2010 року по 17 лютого 2011 року переведений на посаду підземного електрослюсаря 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, що передбачена Списком №1, розділу 1, підрозділу 1, код КП .1а підстава - постанова КМУ № 36 від 16 січня 2003 року. З 18 лютого 2011 року переведений виконуючим обов`язків механіка дільниці, з 01 травня 2011 року переведений і призначений на посаду механіка підземного гірничопрохідницької ділянки №2, що передбачена Списком №1, розділу 1, підрозділу 1, код КП 1.1б підстава - постанова КМУ №36 від 16 січня 2003 року. 29 серпня 2011 року по 31 серпня 2011 року переведений підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі.

Суд звертає увагу, що вищезазначені довідки мають кутовий штамп підприємства і печатку з позначкою «Україна» та підписи відповідальних осіб.

Отже, аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що трудовою книжкою та довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №02/205 від 04 квітня 2019 року та №02/211 від 04 квітня 2019 року підтверджено право позивача на зарахування періодів роботи на підприємстві «Третє Шахтопрохідницьке будівельне управління тресту «Донецькшахтопрохідка» з 14 серпня 1989 року по 11 квітня 1997 року, на підприємстві Виробнича комерційна фірма «Вертикаль» з 19 червня 2000 року по 25 жовтня 2002 року, на підприємстві ДВАТ «Донецькшахтопрохідка» Третє Шахтопрохідницьке будівельне управління з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 липня 2008 року, на підприємстві Шахтопрохідницьке будівельне управління №3 ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькашахтопрохідка» з 01 серпня 2008 року по 11 травня 2009 року, з 15 листопада 2010 року по 09 грудня 2010 року, з 01 січня 2011 року по 30 квітня 2011 року, з 01 травня 2011 року по 28 серпня 2011 року, на підприємстві Третє Шахтопрохідницьке будівельне управління ВАТ «Трест «Донецькшахтопрохідка» з 12 травня 2009 року по 23 вересня 2010 року, на підприємстві філіал ВАТ «Трест «Донецькшахопроходідка» на території Російської Федерації з 05 грудня 2012 року по 09 грудня 2013 року.

Разом з цим, суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

З аналізу наведених норм слідує, що відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації, а не на працівника, а тому посилання представника відповідача на відсутність наказів про проведення атестації робочих місць судом не приймаються.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача на підприємстві Філіал ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» на території Російської Федерації за період з 05 грудня 2012 року по 09 грудня 2013 року у зв`язку з відсутністю довідки про сплату внесків, суд зазначає наступне.

На підставі пункту 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частина 2 статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 20 Закону).

За таких обставин, суд вважає, що певний період стажу позивача не може бути не зарахований через не сплату підприємством страхових внесків, оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на призначення пенсії.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працює, а тому має право на зарахування до страхового стажу періоду роботи на підприємстві Філіал ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» на території Російської Федерації за період з 05 грудня 2012 року по 09 грудня 2013 року.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статей 2, 3, 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Питання пенсійного забезпечення регулюються двосторонніми угодами в цій галузі, а також Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі-Угода), згідно із статтею 1 якої, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлено чи буде встановлено законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасників Угоди проводиться за місцем проживання.

Для визначення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої із цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до введення в дію цієї Угоди.

Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

За змістом цих норм стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового та страхового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

Згідно зі ст. 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

З вищенаведених норм міжнародних встановлено, що трудовий стаж, набутий на території Російської Федерації, визнається Україною.

За таких обставин,враховуючи вищенаведене, суд вважає, що рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №1168 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято всупереч вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу спірні періоди роботи задоволенню не підлягають, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме - мета дискреційного повноваження; об`єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у Раді Європи зобов`язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб`єкти публічної адміністрації.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що вчинення відповідачем наведених дій є дискреційним повноваженням. Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, на підставі викладеного, з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, задовольнити частково позовні вимоги позивача, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1168 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 16 травня 2019 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 20 від 27 вересня 2019 року, судові витрати у розмірі 384,20 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1168 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про призначення пенсії від 16 травня 2019 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 04 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко