Справа № 826/2534/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2534/18 Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Файдюка В.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 31 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арктика-Трейд» до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу № 1885 від 06.02.2018 р. про проведення перевірки,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арктика-Трейд» (надалі - позивач, ТОВ «Арктика-Трейд») звернулось з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у м. Києві № 1885 від 06.02.2018 року щодо призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «Арктика-Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Юкрейніан Буд Девелопмент» та ТОВ «Аваландж ЛТД» за грудень 2016 року (надалі - наказ № 1885 від 06.02.2018 року).

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на відсутність підстав для проведення зазначеної документальної позапланової перевірки, а також на порушення відповідачем обмеження на проведення органами державного нагляду (контролю) заходів державного нагляду (контролю).

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 31.07.2019 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 1885 від 06.02.2018 року щодо призначення документальної позапланової перевірки ТОВ «Арктика-Трейд».

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Справу розглянуто в письмовому провадженні відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС у м. Києві направило на адресу ТОВ «Арктика-Трейд» письмові запити про надання інформації №19578/10/26-15-14-04-03-14 від 04.07.2017 року та № 4217/1/26-15-14-04-03-14 від 27.02.2017 року, на які були надані відповіді листами за вихідним № 64 від 25.07.2017 року та за вихідним № 40 від 04.04.2017 року. 06.02.2018 року ГУ ДФС у м. Києві було видано наказ № 1885 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Арктика-Трейд» тривалістю 5 робочих днів, з 07.02.2018 року.

07.02.2018 року представником ТОВ «Арктика-Трейд» було відмовлено у допуску до проведення перевірки, про що було складено акт відмови від допуску.

08.02.2018 року ГУ ДФС у м. Києві було винесено рішення № 5575 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Не погоджуючись із винесеним наказом № 1885 від 06.02.2018 року щодо призначення документальної позапланової перевірки, позивач звернувся із позовом про визнання протиправним та скасуванням зазначеного наказу.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позапланову перевірку було розпочато відповідачем 06.02.2018 року, тобто у період, коли Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» було запроваджено мораторій на проведення перевірок.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України).

Податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав (пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України), зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України).

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України).

Пунктом 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності, зокрема, виявленої недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок), чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують (пункт 10 Порядку).

Отже, документальна позапланова перевірка може бути проведена, зокрема, на підставі наказу, що виданий за умови наявності недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях тільки у разі, якщо платник податків не надасть належним чином пояснення та їх документальне підтвердження у відповідь на належним чином оформлений запит контролюючого органу.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.02.2017 року ГУ ДФС у м. Києві направило письмовий запит № 4217/1/26-15-14-04-03-14 до ТОВ «Арктика-Трейд» про надання інформації, відповідно до якого, виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «Арктика-Трейд» податкового кредиту по взаємовідносинах із ТОВ «Аваландж Лтд», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за грудень 2016 року.

04.04.2017 р. ТОВ «Арктика-Трейд» надало ГУ ДФС у м. Києві відповідь на запит № 4217/1/26-15-14-04-03-14 за вихідним № 40 із поясненнями та копіями запитуваних документів.

04.07.2017 року ГУ ДФС у м. Києві направило письмовий запит № 19578/10/26-15-14-04-03-14 до ТОВ «Арктика-Трейд» про надання інформації, відповідно до якого, виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ним податкового кредиту по взаємовідносинах із ТОВ «Юкреніан Буд Девелопмент», що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2016 року.

25.07.2017 р. ТОВ «Арктика-Трейд» надало ГУ ДФС у м. Києві відповідь на запит № 19578/10/26-15-14-04-03-14 за вихідним № 64, у якому відмовило у наданні пояснень та документів, мотивуючи це порушенням вимог, визначених абзацами першим-п`ятим п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, що звільняє від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

06.02.2018 р. ГУ ДФС у м. Києві видано наказ № 1885 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Арктика-Трейд» на підставі п.п. 78.1.4 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, у зв`язку із наданням не в повному обсязі пояснень та їх документальних підтверджень на письмові запити ГУ ДФС у м. Києві від 27.02.2017 № 4217/1/26-15-14-04-03-14, від 04.07.2017 № 19578/10/26-15-14-04-03-14. Перевірку призначено тривалістю 5 робочих днів, з 07.02.2018 року по дату завершення перевірки.

07.02.2018 р. представником ТОВ «Арктика-Трейд» було недопущено посадових осіб ГУ ДФС у м. Києві до проведення перевірки, про що було складено Акт відмови від допуску на перевірку ТОВ «Арктика-Трейд» з огляду на відсутністю підстав для її проведення. Також, позивачем було направлено відповідачу повідомлення про недопуск до перевірки № 1 від 07.02.2018 р.

Надаючи оцінку правильності оформлення запитів про надання податкової інформації, суд першої інстанції зазначив, що запити, направлені відповідачем на адресу позивача містили вказівку на фактичні та правові підстави їх надіслання, а також обставини, встановлені за наслідком діяльності інформаційних систем автоматизованого моніторингу. Запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують, період, за який слід надати документи.

У вказаних запитах, податковий орган просив позивача надати інформацію та її документальне підтвердження, копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, а також щодо використання у власній господарській діяльності товарів, придбання яких документально оформлено. Було надано перелік документів, щодо підтвердження запитуваної інформації.

Також попереджено про строки подання вказаних документів та про наслідки їх неподання, що у сукупності свідчить про формування та надіслання запиту відповідно до приписів податкового законодавства.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені вище запити відповідача, які надсилались позивачу для отримання від нього пояснень і документів відповідають вимогам, встановленим Податковим кодексом України та Порядком.

Зважаючи на те, що наказ винесено на підставі відсутності належної відповіді на обов`язкові запити, які, в свою чергу, складені відповідно до вимог п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України та п. 10 Порядку, суд першої інстанції вірно визнав необґрунтованими твердження позивача про те, що вказана обставина є підставою для визнання оскаржуваного наказу протиправним.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що документальну позапланову перевірку ТОВ «Арктика-Трейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Аваландж ЛТД» та ТОВ «Юкреніан Буд Девелопмент» за грудень 2016 року, було призначено контролюючим органом відповідно до наказу від 06.02.2018 року № 1885 тривалістю 5 робочих днів, з 07.02.2018 року по дату завершення перевірки.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до п. 9 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», що набрав чинності з 01.01.2018 р., внесено зміни до Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яким визначено заборону органам державної фіскальної служби здійснювати перевірку до 31.08.2018 р., крім підстав, визначених ст. 3 вказаного Закону.

Отже, зважаючи на те, що позапланову перевірку, що є заходом нагляду (контролю), було розпочато відповідачем раніше - 06.02.2018 року, тобто у період, коли запроваджений Законом України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" мораторій безпосередньо поширювався на ГУ ДФС у м. Києві, як на територіальний орган Державної фіскальної служби, суд дійшов висновку, що відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, що визначений Законами України, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог.

Проте, посилання суду першої інстанції на зазначений Закон, як на підставу правового регулювання спірних правовідносин, є неприйнятним з огляду на системний аналіз статей 1, 5, 7 Податкового кодексу України, за якими серед загальних засад встановлення податків і зборів п. 7.3 ст. 7 передбачено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Оскільки норми наведених сторонами Законів не відповідають встановленим Податковим кодексом України засадам, їх положення не можуть застосовуватись у межах спірних відносин.

Наведена правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 19.02.2019 р. у справі № 820/482/18, від 11.03.2019 р. у справі № 806/1195/18, від 11.03.2019 р. у справі № 820/238/18, від 11.04.2019 р. у справі № 802/853/18-а, від 11.04.2019 р. у справі № 802/853/18-а, від 28.02.2019 р. у справі №820/437/18, від 15.10.2019 р. у справі 804/5047/17.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ч. 1 ст. 317 Кодексу).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини справи та невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві слід задовольнити. Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 31.07.2019 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 31 липня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

В.В.Файдюк