Справа № 320/4910/19
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року 320/4910/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши в м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування відмови, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Національної поліції в Київській області, викладену в листі від 24.05.2019 року №29/А-375, у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не проведення дій по призначенню та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановленою 3 групою інвалідності, захворювання пов`язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності у розмірі відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, а саме 150-кратному розміру прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатної особи на день встановлення інвалідності 20 березня 2017 року з урахуванням положень Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським, затвердженого Наказом МВС України від 11.01.2016 №4 зі змінами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проходження служби в органах внутрішніх справ України отримав захворювання, яке призвело до встановлення 20.03.2017 ІІІ групи інвалідності, у зв`язку з чим вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, однак листом від 24.05.2019 №29/А-375 відповідач протиправно відмовив йому у цьому.

Позивач вважає, що продовження проходження служби в органах поліції після звільнення з органів внутрішніх справ не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, оскільки позивача було звільнено зі служби в поліції. При цьому, відповідач зазначив, що порядок та умови отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності поліцейським передбачено статтею 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядком від 11.01.2016 №4.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Відтак, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Баришівським РС Управління ДМС України в Київській області 06.12.2012; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у період з 20.06.1996 по 07.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а в подальшому з 07.11.2015 по 16.09.2016 перебував на службі в органах поліції, що підтверджується копією трудової книжки.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 14.09.2016 №530 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції, 16 вересня 2016 року звільнено зі служби в поліції у запас з постановкою на військовий облік за п.п.2 п. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

Згідно з копією свідоцтва про хворобу №310/Зв від 01.09.2016, виданого Військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Київській області", захворювання ОСОБА_1 , 1974 року народження, старшого сержанта поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Згурівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Відповідно до копії виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №514942 від 20.03.2017, за результатами первинного огляду ОСОБА_1 встановлено з 20 березня 2017 року третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС.

З копії довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0005619 вбачається, що ступінь втрати професійної працездатності позивача у відсотках становить 50%.

Відповідно до довідки Військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Київській області" від 20.03.2018 №26, Військово-лікарською комісією 20.03.2018 внесено зміни до п. 12 свідоцтва про хворобу №310/Зв від 01.09.2016 в частині зміни причинного зв`язку захворюванням, а саме: "Захворювання, так, пов`язане з проходженням в ОВС" відмінено та зазначено "Захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в поліції".

25 квітня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою (рапортом), в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, додавши до заяви необхідні документи.

Листом від 24.05.2019 №29/А-375 Головне управління Національної поліції в Київській області повідомило позивача про те, що комісією Головного управління Національної поліції в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського були розглянуті матеріали, яка надійшли для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення третьої групи інвалідності, та протоколом засідання від 24.05.2019 №14 прийнято рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що постанова Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" передбачає виплату одноразової грошової допомоги тільки працівникам міліції. Натомість, наказом ГУ НП в Київській області від 14.09.2016 №530 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції з 16.09.2016.

Не погоджуючись з такою відмовою та вважаючи її протиправною та незаконною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

07.11.2015 набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України "Про міліцію" і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п.п. 7 - 9 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з п. 5 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".

За змістом п. 15 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з ч. 2 ст. 97 вказаного Закону порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок №4; в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

З огляду на викладене, суд зазначає про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому інвалідності, по причині захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що виникло у нього 20.03.2017.

Разом з тим, аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини дають підстави для висновку, що право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону України "Про Національну поліцію". У зв`язку з цим необхідно зауважити, що позивачу підлягає нарахуванню і виплата одноразова грошова допомога у розмірі, передбаченому саме Законом України "Про Національну поліцію", а не Законом України "Про міліцію" і Порядком №850, оскільки підстави для її виплати виникли у позивача під час проходження служби поліцейського.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21.02.2018 по справі №127/8696/17, від 07.03.2018 по справі №554/155/17, від 20.06.2019 по справі №357/3734/17, від 31.10.2019 по справі №286/933/17 і суд не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку.

Натомість, така допомога може бути призначена позивачу відповідно до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 11.01.2016 №4.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 03.10.2018 по справі №554/1176/17, від 15.05.2019 по справі №810/1733/18, від 17.04.2019 у по справі № 357/3123/17.

Доводи позивача про те, що прийняття на службу в органи поліції після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом, позивач звернувся із заявою (рапортом) про виплату йому одноразової грошової допомоги до Головного управління Національної поліції в Київській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Проте, суд зазначає, що оскільки позивачу встановлена інвалідність після його звільнення зі служби в органах Національної поліції України та на час дії Закону України "Про Національну поліцію", а тому розгляд питання щодо виплати йому одноразової грошової допомоги на підставі статей 97 - 100 цього Закону повинен здійснюватися відповідно до Порядку №4, який поширюється на дані спірні правовідносини.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду від 30.01.2018 по справі №822/1579/17, від 13.02.2018 по справі №808/1866/16, від 13.02.2018 по справі №806/845/16, від 15.05.2018 по справі №161/16343/17 є необґрунтованими, оскільки в наведених судових рішеннях зазначені інші обставини справи, зокрема позивачі на момент звільнення проходили службу в органах внутрішніх справ, та відповідачами по справах були Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві в особі Ліквідаційної комісії.

В даному ж випадку ОСОБА_1 звільнено з посади поліцейського.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність умов та підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог, а також не спростовано доводів відповідача.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.