Справа № 160/8885/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2019 року Справа № 160/8885/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Покровського відділу обслуговування громадян в м.Кривий Ріг (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Покровського відділу обслуговування громадян в м.Кривий Ріг (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку та отримує пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її чоловік - ОСОБА_3 , на утриманні якого вона перебувала на час настання його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач зауважує, що розмір призначеної їй пенсії по втраті годувальника, визначено відповідно до складових довічного грошового утримання судді у відставці станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року, проте, ОСОБА_5 вважає, якщо судді як працюючі, так і ті, що перебувають у відставці, мають право на отримання базового посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тому і суддівська винагорода, яка враховується їй при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинна виходити із розміру посадового окладу 15 прожиткових мінімумів, відповідно до розміру прожиткового мінімуму встановленого на 01.01.2019 року. Позивач зазначає, що вона у травні 2019 року звернулася до відповідачів із заявою про перерахунок призначеної пенсії по втраті годувальника, але їй було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії по втраті годувальника. ОСОБА_5 наголошує, що вона має право на перерахунок пенсії, як і інші судді у відставці, які перебувають на обліку та отримують щомісячне грошове утримання, із відмовою не погоджується, вважає її необґрунтованою та протиправною, оскільки відсутні підстави відмови у здійсненні перерахунку призначеної пенсії по втраті годувальника та зводяться до надання формального повідомлення, без посилання на будь які норми закону, та суперечать діючому законодавству.
Ухвалою суду від 13.09.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Також, цією ухвалою витребувано у відповідачів належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, яку отримано сторонами, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та розпискою.
30.09.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла заява, в якій відповідач просив суд розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 02.10.2019 року заяву проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження було залишено без задоволення, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи та чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес.
10.10.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, разом із витребуваною копією пенсійної справи позивача. У відзиві відповідач позов не визнав, зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді не є видом пенсійних виплат і не належить до сфери пенсійного забезпечення, а є формою соціального забезпечення суддів, яке характеризується особливостями правового регулювання й фінансування і є самостійною гарантією незалежності суддів. Зауважив, що процес призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, як спеціальної категорії матеріального забезпечення, здійснюється відповідно до спеціального порядку, який передбачає, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з дня зміни розміру складових суддівської винагороди. Наголошує, що на обліку в у Криворізькому північному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 01.12.2016 року дійсно перебував ОСОБА_3 та отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, але виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці була припинена ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у зв`язку зі смертю. Позивач з 28.08.2017 року отримує пенсію по втраті годувальника, обчислену як 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її чоловік, маючи статус судді у відставці. Зазначає, що позивач звернулась із заявою, в якій просила здійснити перерахунок призначеної пенсії по втраті годувальника, у зв`язку зі зміною розмірів складових суддівської винагороди судді, але розглянувши вказану заяву позивача, відповідачем було повідомлено про відсутність права на перерахунок пенсії по втраті годувальника. Разом з тим, відповідач зауважив, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів, є дискреційними повноваженнями відповідача. Враховуючи вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі.
17.10.2019 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позов, в яких Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області наголошує, що позивач не є суддею та не має відповідного статусу судді у відставці, а є особою, що отримує пенсію по втраті годувальника, підстави та порядок перерахунку якої передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який не містить приписів щодо проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника у зв`язку із зміною складових суддівської винагороди, шляхом множення розміру суддівської винагороди на відповідний відсоток. Зазначає, що проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку зі зміною розмірів складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою здійснюється виключно відповідно до спеціального порядку, але у зв`язку із відсутністю у позивача статусу судді у відставці, застосувати такий порядок для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_7 є неможливим. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
30.10.2019 року від позивача надійшли пояснення, в яких ОСОБА_5 зазначила, що із запереченнями на відповідь на відзив вона не погоджується, вважає їх необгрунтованими, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
На обліку в Криворізькому північному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 01.12.2016 року перебував ОСОБА_3 , який отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
Виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_8 була припинена ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у зв`язку зі смертю.
Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.03.2018 року у справі №212/6913/17 (провадження №2-а/215/63/18), за позовом ОСОБА_1 було визнано неправомірними дії Криворізького північного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_7 по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 28.08.2017 року. Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_6 від 26.09.2017 року, з урахуванням необхідності призначення їй пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 28.08.2017 року.

На виконання вищезазначеного рішення суду, було здійснено перерахунок призначеної пенсії по втраті годувальника з 28.08.2017 року, та визначено ОСОБА_7 розмір 50% щомісячного довічного грошового утримання судді, яке отримував чоловік - суддя у відставці ОСОБА_9 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 24.10.2017 року № Б-с-1237.

Отже, ОСОБА_5 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, а саме у Покровському відділі обслуговування громадян в місті Кривий Ріг (сервісний центр) та отримує пенсію по втраті годувальника, відповідно до ст.ст.36-37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її чоловік - ОСОБА_3 , на утриманні якого вона перебувала, на час настання його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

16.05.2019 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Покровського відділу обслуговування громадян в м.Кривий Ріг (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок раніше призначеної їй пенсії по втраті годувальника, відповідно до ст.ст.36-37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про судоустрій та статус суддів", в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її чоловік на час настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та утримання податків.

До заяви позивач подала довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Б-с-533 від 17.04.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана на ім`я ОСОБА_4 , судді у відставці Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про те, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 40800,00 грн., у тому числі: посадовий оклад - 24000,00 грн. та доплата за вислугу років (70%) - 16800,00 грн. Довідка видана на підставі особового рахунку за серпень 2017 року, та Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 04 грудня 2018 року №11-р/2018.

Листом від 27.05.2019 року №3927/В-09 "Про розгляд звернення" та листом від 29.05.2019 року №3960/В-09 "Про розгляд звернення" Покровський відділ обслуговування громадян в м.Кривий Ріг (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомив позивачу, що п.4 ст.142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Відповідно до п.4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Для проведення перерахунку надають довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2018 року. Таким чином, право на перерахунок пенсії мають судді у відставці, які перебувають на обліку та отримують щомісячне грошове утримання. Враховуючи вищезазначене, право на перерахунок пенсії у разі втрати годувальника у ОСОБА_6 відсутнє.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернулася з позовом до суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним, елементом їх статусу та поширюються на всіх суддів України. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень, так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці.

Організація матеріального забезпечення суддів після досягнення ними пенсійного віку, умови і порядок його надання врегульовані загальними законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а також спеціальними законами України, які встановлюють умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного страхування "Про судоустрій і статус суддів" та "Про державну службу".

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно із ст.38 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Закон України "Про судоустрій та статус суддів" визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Частиною 1 ст.141 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" встановлено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними відповідного віку.

Отже, законодавством України врегульовано відносини щодо соціального забезпечення суддів та встановлює дві форми забезпечення суддів після досягнення ними пенсійного віку: отримання пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, якому характерні свої особливості. Виключно законом для суддів у відставці встановлюється щомісячне довічне грошове утримання, яке є формою гарантії забезпечення незалежності суддів. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді, після припинення виконання ним своїх професійних обов`язків та особливою формою його соціального забезпечення.

Процес призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, як спеціальної категорії матеріального забезпечення, здійснюється відповідно до спеціального порядку - Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20 березня 2017 року №5-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1.2 березня 2008 року за №200/1489 (далі - Порядок №3-1).

Зазначений порядок передбачає, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з дня зміни розміру складових суддівської винагороди.

Також, Порядком 3-1 передбачено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Незважаючи на те, що розмір посадового окладу суддів визначається нормативно, що дає можливість провести перерахунок довічного утримання "автоматично", існуючий Порядок фактично зобов`язує суддів у відставці звертатися за довідками про суддівську винагороду та щоразу особисто подавати відповідні заяви до органів Пенсійного фонду України. Форма заяви про здійснення призначення/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці встановлено Порядком №3-1.

Таким чином, законодавством передбачено спеціальний порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, який передбачає обов`язкові складові: особисте звернення судді у відставці з відповідною заявою про призначення/перерахунок утримання, зміна розміру складових суддівської винагороди судді та прийняття територіальним органом ПФУ відповідного рішення за наслідками розгляду такої заяви.

Матеріалами пенсійної справи підтверджується, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 28.08.2017 року отримує пенсію по втраті годувальника, обчислену як 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її чоловік, маючи статус судді у відставці.

З рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.03.2018 року по справі №212/6913/17 (провадження №2-а/215/63/18) вбачається, що розмір призначеної пенсії позивачу по втраті годувальника визначено відповідно до складових довічного грошового утримання судді у відставці, а саме її чоловіка ОСОБА_10 станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року, згідно до Довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області №Б-с-1237 від 24.10.2017 року, де посадовий оклад становить 16000,00 грн. та доплата за вислугу років 11200,00 грн.

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 року встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41 - 45, ст. 529; 2015 р., №№ 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з приписами статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ від 07.07.2010 року в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192-VІІІ та рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року у справі №4-рп/2016, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічні приписи встановлені у ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 року, який набрав чинності 30.09.2016 року та діє на теперішній час.

Отже, за приписами наведених норм, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом другим пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VІІІ встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Рішенням Конституційного Суду України №11-р/2018 від 04.12.2018 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат».

Так, в ч.3 резолютивної частини зазначеного рішення вказано, що положення ч.ч.3, 10 ст.133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів», у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд», які визнані неконституційними п.п.1, 2 резолютивної частини цього рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний суд України в даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015 року, а також зазначив, що положення ч.3 ст.133 Закону №2453 в редакції Закону №192 звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення.

За положеннями ст.152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (далі-Порядок №3-1), перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Для проведення перерахунку надають довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2018 року. Таким чином, право на перерахунок пенсії мають судді у відставці, які перебувають на обліку та отримують щомісячне грошове утримання.

Отже, Порядком №3-1 передбачено право на проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці особі, яка має статус судді у відставці та отримує гарантоване державою матеріальне забезпечення за здійснення правосуддя, тобто, враховуючи, що позивач отримує пенсію у разі втрати годувальника, а саме її чоловіка, розмір якої залежить від щомісячного довічного грошового утримання, суд вважає, що є всі наявні підстави щодо перерахунку розміру пенсії позивача.

Таким чином, саме з 04.12.2018 року в питаннях встановлення розміру суддівської винагороди підлягають застосуванню положення ч.3 ст.133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VІ у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року №192-VІІІ, викладені в первинній редакції.

Чоловік позивача - ОСОБА_9 , який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому суд вважає, що відповідач повинен був провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 року №11-р/2018, яке набрало чинності 04.12.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачами протиправно вчинено дії щодо відмови позивачу здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_7 пенсії по втраті годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував ОСОБА_9 на час настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та утримання податків, на підставі Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 04 грудня 2018 року №11-р/2018, відповідно до якого, згідно довідки ТУ ДСА, суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 40800,00 грн., у тому числі: посадовий оклад - 24000,00 грн., доплата за вислугу років (70%) - 16800,00 грн.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій підлягають задоволенню.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За приписами статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Частина 1 ст.135 Закону №1402-VIII містить імперативне обмеження, згідно з яким суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно - правовими актами.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці нерозривно пов`язаний із розміром суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Єдиною підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання є зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Враховуючи, що розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді перераховується з дати зміни розміру винагороди, то відповідно і розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який є підставою для зміни розміру пенсії, перераховується з відповідної дати.

Частиною 3 ст.22 Конституції України визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Отже, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровської області здійснити перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував ОСОБА_9 на час настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та утримання податків, врахувавши при визначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці встановлений законом розмір суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Б-с-533 від 17 квітня 2019 року про суддівську винагороду, для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 04 грудня 2018 року №11-р/2018.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується оригіналом квитанції №0.0..1 від 06.09.2019 року, яка наявна в матеріалах справи.

Отже, судовий збір у сумі 768,40 грн. підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 139, 242-246, 250, 255, 260-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області та Покровського відділу обслуговування громадян в місті Кривий Ріг (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував ОСОБА_3 на час настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та утримання податків, згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Б-с-533 від 17.04.2019 року про суддівську винагороду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував ОСОБА_3 на час настання смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та утримання податків, врахувавши при визначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці встановлений законом розмір суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Б-с-533 від 17.04.2019 року про суддівську винагороду, виданою на підставі особового рахунку за серпень 2017 року та Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 04 грудня 2018 року №11-р/2018, починаючи з дня звернення позивача із заявою, а саме з 16 травня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко