Справа № 640/1354/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1354/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Собківа Я.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року

у справі №640/1354/19 (розглянуто у порядку спрощеному позовному провадженні)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії відповідно до архівної довідки від 28 лютого 2018 року №186 про заробітну плату, одержану в зоні відчуження у розмірі відшкодування фактичних збитків,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2019 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач), з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі - відповідач), в якому просив суд: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до архівної довідки від 28.02.2018 року №186 про заробітну плату, одержану в зоні відчуження у розмірі відшкодування фактичних збитків.

В обґрунтування позову зазначено, що, оскільки ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, у нього наявне право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що позивачем надано до відповідача весь пакет документів для перерахунку пенсії, проте відповідачем у перерахунку пенсії відмовлено з формальних підстав.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 29 серпня 2017 року (стор. 7 том І).

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою від 07 листопада 2018 року про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 відповідно архівної довідки від 28 лютого 2018 року №186 про заробітну плату, одержану в зоні відчуження на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", де зазначено, що пенсія за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (стор. 8 том І).

За результатами вказаної заяви у листі від 03 грудня 2018 року №123769/03 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило, що пунктом 2.23 Порядку передбачено, що документи про заробітну плату подаються тільки в оригіналах; відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Порядок обчислення пенсій у розмірі відшкодування фактичних збитків, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках розповсюджується на пенсіонерів, пенсії яким призначено по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків на ЧАЕС з урахуванням чого відсутні підстави для перерахунку пенсії відповідно до заяви від 07 листопада 2018 року.

Позивач вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при зверненні до ГУ ПФУ в м. Києві подав заяву від 07 листопада 2018 року, яка не відповідає встановленій Порядком №22-1 формі та долучивши до неї в порушення вимог пункту 2.23 копію архівної довідки від 28 лютого 2018 року №186.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком з 26 квітня 2018 року, як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках 2-ї категорії відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років; - які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на три роки понад передбачений цією статтею.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше, жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік понад передбачений цією статтею.

На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23 листопада 2011 року прийняв Постанову №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі по тексту - Порядок №1210); Пенсійному фонду України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно статті 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що у розумінні положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та на яку, як наслідок, має розповсюджуватися дія Порядку №1210.

Згідно з пунктом 1 Порядку №1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі по тексту - Порядок №22-1) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно пункту 2.23 Порядку №22-1 документи необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

В матеріалах справи наявна лише заява від 07 листопада 2018 року про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 відповідно архівної довідки від 28 лютого 2018 року №186 про заробітну плату, одержану в зоні відчуження на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", де зазначено, що пенсія за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

До заяви від 07 листопада 2018 року позивачем додано копію архівної довідки від 28 лютого 2018 року №186.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за перерахунком пенсії щодо необхідного пакету документів, оскільки він подав заяву про перерахунок пенсії без дотримання вимог статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме, не надав оригінал архівної довідки від 28 лютого 2018 року №186, а надав її копію, відтак відповідач виконав обов`язок щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про здійснення перерахунку пенсії та відмовив у її задоволенні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 жовтня 2018 року по справі № 369/7555/17 та від 21 вересня 2018 року по справі № 805/465/18-а, від 21 березня 2019 року по справі №367/2865/13-а, від 25 вересня 2018 року по справі №539/1386/17, від 07 червня 2018 року по справі №588/818/17, від 20 грудня 2018 року по справі №529/693/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суду першої інстанції правомірно звернено увагу позивача, що останній має право повторно звернутись до відповідача за правилами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 щодо перерахунку пенсії.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що 06 грудня 2018 року останній звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою про перерахунок пенсії та надано пакет документів: копію наказу про прийняття, копію наказу про звільнення, копію особової картки форми Т-2, оригінал архівної довідки №1293 від 26.11.2018 року, архівну довідку №1294 від 26.11.2018 р., архівна довідка №1295 від 26.11.2018 року, копію розрахункових відомостей за квітень 1987 року, копію розрахункових відомостей за травень 1987 року, копію розрахункових відомостей за червень 1987 року.

Проте, відповідачем в перерахунку пенсії відмовлено з формальних підстав про, що зазначено в листі від 09 січня 2019 року.

Колегією суддів досліджено матеріали та встановлено, що під час розгляду справи у суді першої інстанції та під час розгляду справи у апеляційному порядку позивачем не надано заяву від 06 грудня 2018 року, яка подана до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та відсутній лист від 09 січня 2019 року, яким відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії на дане звернення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що заява від 06 грудня 2018 року, яка подана до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та лист від 09 січня 2019 року не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а отже в даному випадку не можуть свідчити про неправомірність рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів відхиляє твердження позивача, що підставою для скасування рішення першої інстанції слугує лист Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 09 січня 2019 року, яким відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, оскільки даний лист не був поданий суду першої інстанції для дослідження та встановлення обставин протиправних дій відповідача при його прийнятті.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Я.М. Собків