Справа № 140/2648/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/2648/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Мацеєм Анатолієм Михайловичем до Інспектора прикордонної служби 2-ї категорії старшого прапорщика Деркача Сергія Миколайовича міжнародного пункту пропуску «Доманове» про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) через адвоката Мацея ОСОБА_2 Михайловича звернувся з позовом до Інспектора прикордонної служби 2-ї категорії старшого прапорщика Деркача Сергія Миколайовича міжнародного пункту пропуску «Доманове» (далі відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 09.07.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.07.2019 ОСОБА_1 , громадянину Російської Федерації було відмовлено у перетині державного кордону України на підставі ч.1 ст.8 Закону України «Про прикордонний контроль», з причин заборона в`їзду на територію України.

На думку позивача таке рішення є незаконним та таким, що порушує його законні інтереси, оскільки будь - яких відомостей про те, що ОСОБА_1 порушив встановлене законодавство України у відповідача відсутні. Крім того, позивач зазначив, що на момент проходження прикордонного контролю мав при соді дійсний паспортний документ, достатнє фінансове забезпечення на період запланованого перебування в сумі 1000 доларів США, а також повідомив уповноважених осіб про ціль його поїздки.

Позивач вважає, що у відповідача не було жодних підстав відмовляти йому у перетині кордону, оскільки щодо нього не приймалось рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати незаконним та скасувати рішення від 09.07. 2019 про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства, громадянину Російської Федерації ОСОБА_1

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.1)..

22.10.2019 за вх. №17369 від представника позивача, на адресу суду надійшли письмові пояснення (а.с.34-35), у яких адвокат Мацей А.М. додатково зазначив, що відповідач зобов`язаний був з`ясувати наявність підстав, для тимчасової відмови ОСОБА_1 у перетині державного кордону, а також вказати їх причини, однак в оскаржуваному рішенні відсутні посилання на причини та наявність на те підстав.

Також, додатково зазначив що ОСОБА_1 будучи громадянином Російської Федерації володіє тільки іноземною мовою (російською) та не розуміє української, відтак відповідач зобов`язаний був призначити позивачу перекладача.

Отже, при прийнятті відповідачем оскаржуваного рішення про відмову в перетині позивачу державного кордону України, відповідач позбавив можливості позивача внаслідок неволодіння українською мовою розуміти наслідки дій суб`єкта владних повноважень щодо вирішення його питання про відмову в перетині державного кордону України.

08.11.2019 за вх. №18874 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.37-39), в якому останній заперечив щодо позовних вимог, та просив суд відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 09.07.2019 року о 20:00 в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Доманово», на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Доманово» Луцького прикордонного загону, під час перетинання державного кордону України громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбулось спрацювання відповідної оперативної бази даних системи «Гарт-1», індекс «Д» (доручення щодо заборони в`їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства протягом строку, установленого уповноваженим державним органом). Відтак, керуючись чинними нормативно-правовими актами відповідачем прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 .

Також, додатково зазначив, що питання, щодо скасування заборони в`їзду в Україну іноземцям, вирішується зокрема із зверненням іноземця до компетентного органу який виніс таку постанову. У таких випадках іноземці звертаються до Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації державної прикордонної служби України (м. Київ, вул. Володимирська, 26), так як він є розпорядником даної інформації.

Враховуючи зазначене вважає, що прийняте оскаржуване рішення про відмову у перетині державного кордону України громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є законним, а адміністративний позов представника позивача таким, що не підлягає до задоволення.

Інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі письмових заяв по справі.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, що підтверджується копіє паспортного документа № 72 НОМЕР_1 , який видано 13.10.2012 (а.с.11).

09.07.2019 року о 20:00 позивач - громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 прибув в міжнародний пункт пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Доманово». Під час проведення перевірки, відбулось спрацювання відповідної оперативної бази даних системи «Гарт-1», індекс «Д» (доручення щодо заборони в`їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства протягом строку, установленого уповноваженим державним органом), у зв`язку з чим позивача не було пропущено на територію України та складено спірне рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства (а.с.10).

На думку позивача зазначена відмова є протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначені Законом України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 № 1710-VI (далі - Закон №1710).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1710 прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Згідно з частини 2 статті 2 Закону № 1710 прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Частиною 3 статті 2 Закону № 1710 передбачено, що прикордонний контроль включає: перевірку документів; огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; виконання доручень правоохоронних органів України; перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 1710 перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно з частиною 2. статті 6 Закону № 1710 початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України.

Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні (частина 3 статті 6 Закону № 1710).

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону № 1710 прикордонний контроль та пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів проводяться з урахуванням оцінки ризиків, що здійснюється за методиками, визначеними спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону.

Згідно з частинами 1-3 статті 7 Закону № 1710 паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України з урахуванням результатів оцінки ризиків можуть проводити повторну перевірку документів осіб, які перетинають державний кордон.

Статтею 8 Закону № 1710 визначено, що уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну за умови: наявності в нього дійсного паспортного документа; відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну; наявності в нього в`їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України; підтвердження мети запланованого перебування; наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1710 прикордонний контроль іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну здійснюється за процедурами контролю першої лінії, а у передбачених цим Законом випадках - також за процедурою контролю другої лінії.

Частиною 2 статті 9 Закону №1710 передбачено, що процедура здійснення контролю першої лінії передбачає проведення перевірки: паспортного документа з метою встановлення його дійсності, наявності відповідно до вимог законодавства посвідки на постійне проживання чи візи; наявності чи відсутності у базах даних Державної прикордонної служби України інформації про заборону в`їзду в Україну та про доручення правоохоронних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон; відміток про перетинання державного кордону в паспортному документі іноземця або особи без громадянства.

Згідно пунктом 17 Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2013 № 280 виконання доручень здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби під час проведення перевірки документів осіб на право в`їзду в Україну або виїзду з України.

Пунктом 6 Порядку дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.06.2017 № 535 (далі - Порядок № 535) визначено, що перевірка наявності чи відсутності інформації за оперативними базами даних системи «Гарт-1» здійснюється уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби, яка в установленому порядку призначена і несе службу в прикордонному наряді «Перевірка документів», з використанням автоматизованих робочих місць «Інспектор» програмно-технічних комплексів автоматизації прикордонного контролю «Гарт-1/П» системи «Гарт-1» під час прикордонного контролю.

У відповідності до пункту 2 Розділу II Порядок № 535 у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або в`їжджає на тимчасово окуповану територію України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1» за індексом «Н», уповноважені службові особи Держприкордонслужби виконують такі дії:

- інспектор прикордонної служби, що здійснює перевірку паспортних документів:

- доповідає старшому прикордонних нарядів про виявлення особи, яку тимчасово обмежено в праві виїзду з України;

- передає її паспортний документ старшому прикордонних нарядів та не пропускає особу через державний кордон або через межу тимчасово окупованої території України;

старший прикордонних нарядів:

- повторно перевіряє наявність в оперативній базі даних системи «Гарт-1» інформації про тимчасове обмеження в праві виїзду з України виявленій особі;

- невідкладно, але не пізніше п`яти хвилин з моменту виконання доручення, інформує про це чергового Головного центру;

- відмовляє виявленій особі в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України, про що виносить рішення про відмову в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль», або рішення про відмову особі у в`їзді на тимчасово окуповану територію України або виїзді з неї, форма якого наведена в додатку 4 до Порядку в`їзду

- на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 367 (зі змінами);

- повертає паспортний документ особі, якій відмовлено в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України;

- організовує та забезпечує вибуття особи за межі пункту пропуску;

- про прийняте рішення та вжиті заходи доповідає начальникові зміни ВУС органу охорони державного кордону;

- начальник зміни ВУС органу охорони державного кордону про факт виконання доручення доповідає начальникові зміни ВУС регіонального управління і начальникові органу охорони державного кордону;

- начальник зміни ВУС регіонального управління доповідає про факт виконання доручення начальникові зміни ГЦУС Адміністрації Держприкордонслужби та начальникові штабу регіонального управління.

Судом встановлено, що під час здійснення прикордонного контролю інспектором прикордонної служби 2-ї категорії міжнародного пункту пропуску «Доманове» Деркач ОСОБА_3 . дотримано алгоритм дій передбачений Порядком № 535.

Відповідно до пунктів 7-9 Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2008 № 810, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07.11.2008 за № 1086/15777 власником системи «Гарт-1» та інформації, що в ній обробляється, є Адміністрація Держприкордонслужби. Користувачами системи «Гарт-1» є посадові та службові особи підрозділів і органів Державної прикордонної служби України, яким в установленому законодавством порядку надано право доступу до обробки інформації в цій системі. Право розпоряджатися системою «Гарт-1» надається розпоряднику системи - начальнику зв`язку Державної прикордонної служби України.

Тобто, відповідач є тільки користувачем інформації, наявній в системі «Гарт-1», Підтвердженням факту наявності заборони виїзду з України, відносно особи яка перетинає державний кордон України є повідомлення про збіг із зазначенням інформації про особу та індексу доручення правоохоронного органу. Надання іншої інформації посадовим особам міжнародного пункту пропуску «Доманове» не передбачено.

Відповідач не приймає до виконання доручення правоохоронних органів та не здійснює їх перевірку, а тільки виконує їх в пунктах пропуску через державний кордон України у відповідності до обов`язків покладених пунктом 8 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Судом встановлено, що під час проходження позивачем кордону, інспектором прикордонної служби 2-ї категорії міжнародного пункту пропуску «Доманове» ОСОБА_4 було встановлено наявність інформації у базі даних «Інтерпол» за індексом «Д», а саме заборона в`їзду в Україну.

Як вже зазначалось судом вище, відповідачі є лише користувачами інформації, що міститься в базі даних та інформацію, що міститься в базі даних не вносить, а тому вимога щодо скасування рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства є безпідставною.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 не розуміє української мови суд вважає безпідставними, оскільки як слідує із копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 (а.с.13-14), наявного в матеріалах справи, місце народження позивача є с. Залюття Старовижівського району Волинської області Україна, батьками позивача за національністю є також українці. Також, у позовній заяві представник позивача зазначає, що ціль поїздки позивача на територію України є відвідання рідного брата, який проживає в Україні, що ще раз спростовує доводи представника позивача про не розуміння української мови позивачем. Крім того, в матеріалах справи наявна копія договору про надання правової допомоги від 20.08.2018 (а.с.26-28) укладеного між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_1 який теж складений українською мовою без іноземного його перекладу в місті Серіїв Посад що є територією Російської Федерації.

Відповідно до статті 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність свого рішення.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач суду не надав.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість дій відповідача, а тому, позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне.

Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, тому підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , поданого в його інтересах адвокатом Мацеєм Анатолієм Михайловичем до Інспектора прикордонної служби 2-ї категорії старшого прапорщика Деркача Сергія Миколайовича міжнародного пункту пропуску «Доманове» про визнання незаконним та скасування рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 09.07.2019, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський