Справа № 522/15127/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-ваі/522/6/19
УХВАЛА

20 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_2 про відвід головуючої судді Шенцевої О.П. по адміністративній справі за адміністративним позовом Головного управління міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О.П. перебуває адміністративна справа за адміністративним позовом Головного управління міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про примусове видворення.

Від представника відповідача надійшла заява про відвід головуючої по справі судді Шенцевої О.П. яка обґрунтована тим, що суддею 27.09.2019 року була постановлена ухвала про відмову у прийнятті зустрічного позову представника ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій та рішень незаконними. 06.11.2019 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2019 року була скасована. Заявник вважає, що дані обставини є підставою для відводу.

Ухвалою суду від 18.11.2019 року зупинено провадження у справі за позовом Головного управління міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про примусове видворення до вирішення питання про відвід.

Частиною 8 ст. 40 КАС України передбачено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Ознайомившись з заявою представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Топорова О.М. про відвід судді, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 КАС України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Частиною 8 ст. 40 КАС України передбачено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Стаття 36 КАС України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Згідно п.4 ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

У відповідності до ч.2 ст. 36 КАС України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейськийсуд з прав людинирозрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Шенцевої О.П. при вирішенні даної справи.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про відвід головуючої судді Шенцевої О.П. по адміністративній справі за адміністративним позовом Головного управління міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_2 про примусове видворення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Домусчі Л.В.