Справа № 643/17151/19
Суддя: Крівцов Д. А.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/17151/19

Провадження № 2-а/643/378/19

14.11.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Терещенко В.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-го батальйону 1-ої роти 2-го взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Аліфіренка Артема Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора 3-го батальйону 1-ої роти 2-го взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Аліфіренка А.В. (далі - відповідач), в якому просить: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1598934, винесену 08.10.2019 року відповідачем відносно позивача, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 08.10.2019 року о 09:39 год. інспектором 3 батальйону 1 роти 2 взводу УПП в Харківській області лейтенантом поліції Аліфіренком А.В. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1598934. Зазначеною постановою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за порушення п. 8.7.3 «е» ПДР України. З вказаним адміністративним правопорушенням він не погоджується, вважає постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. 17.09.2019 року позивач рухався по вул. Ахсарова в м. Харкові на транспортному засобі «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений екіпажем працівників патрульної поліції «Купол-1104». Після чого до його транспортного засобу підійшов інспектор патрульної поліції Аліфіренко А.В. та повідомив, що він порушив ПДР України, проїхавши перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, пред`явивши йому відеозапис з відеореєстратора, на якому нібито зображений його автомобіль. Проте вказаний відеозапис не містив будь-яких доказів скоєння ним адміністративного правопорушення. У зв`язку з цим, враховуючи, що ПДР України він не порушував, а працівник патрульної поліції належних доказів зворотного не надав, позивач повідомив останнього про свою незгоду із зазначеним правопорушенням. На вимогу працівника патрульної поліції позивач пред`явив йому водійське посвідчення, останній занотував дані позивача, повідомивши, що відносно нього буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, та пішов до транспортного засобу екіпажу поліції. Приблизно через 10 хвилин відповідач повернувся та вручив йому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1530662, при цьому будь-якого розгляду справи про адміністративне правопорушення здійснено не було. Після ознайомлення з даною постановою він дізнався, що особою, яка її винесла, була інспектор 3 батальйону 1 роти УПП в Харківській області капрал поліції ОСОБА_2 На запитання позивача, що це за особа та де вона перебуває, працівник патрульної поліції повідомив, що інспектор ОСОБА_2 є його напарницею, яка знаходиться в транспортному засобі екіпажу поліції. Позивач попросив покликати інспектора ОСОБА_2 та після того, як остання підійшла до його транспортного засобу і пред`явила своє службове посвідчення, він звернувся до неї з питанням, чому вона розглянула справу про адміністративне правопорушення без його участі. Проте будь-якої відповіді інспектор ОСОБА_2 йому не надала, а інспектор Аліфіренко А.В. повідомив, що в разі незгоди з винесеною постановою він має право її оскаржити до суду. Вищевказане також зафіксовано позивачем у відеозаписі від 17.09.2019 року. Таким чином, інспектор 3 батальйону 1 роти УПП в Харківській області капрал поліції ОСОБА_2, перебуваючи в своєму службовому автомобілі, в порушення ст. 268 КУпАП розглянула справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без його участі, чим грубо порушила його права. 23.09.2019 року він звернувся до начальника УПП в Харківській області ДПП зі скаргою на дії інспекторів поліції, в якій просив провести перевірку зазначених фактів, постанову від 17.09.2019 року скасувати, а інспектора ОСОБА_2 . притягнути до дисциплінарної відповідальності. Керівництвом УПП в Харківській області його скарга була розглянута, постанова від 17.09.2019 року скасована, а справу направлено на новий розгляд інспектору 3 батальйону 1 роти 2 взводу УПП в Харківській області лейтенанту поліції Аліфіренко А.В. 08.10.2019 року, після повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем була винесена оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1598934, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за порушення п. 8.7.3. «е» ПДР України. З притягненням його до адміністративної відповідальності позивач не погоджується, вважає, що інспектор Аліфіренко А.В. виніс постанову без повного та всебічного з`ясування обставин справи, без жодних доказів скоєння адміністративного правопорушення, а єдиною підставою винесення постанови була тільки суб`єктивна думка самого інспектора щодо наявності на відеозаписі з відеореєстратора його транспортного засобу.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.10.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі.

Інспектор 3 батальйону 1 роти 2 взводу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенант поліції Аліфіренко А.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав.

Враховуючи вказані вище обставини, суд, керуючись положеннями ст. 205 КАС України, приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду справи по суті за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1598934 від 08.10.2019 року, ОСОБА_1 17.09.2019 року о 20:59 год. по вул. Ахсарова, буд. 18 в м. Харкові, керуючи автомобілем «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забор. рух. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні порушення, у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 21).

Зазначена постанова винесена відповідачем - інспектором 3 батальйону 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Аліфіренком А.В.

Судом досліджено в судовому засіданні СД-диск, наданий позивачем, на якому містять два відеозаписи. Один із відеозаписів, як вбачається, зроблений нагрудним відеореєстратором працівників поліції 17.09.2019 року та відображає процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, інший - зроблений позивачем. Зазначені відеозаписи не містять даних щодо вчинення позивачем вказаного вище адміністративного правопорушення, тобто факт проїзду пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофору на відеозаписах не зафіксований. Між тим, як вбачається з постанови Верховного Суду від 03.04.2019 року, ухваленої в справі № 537/1807/17, належним та допустимим доказом можуть бути лише дані відеозапису, в якому зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 18.10.2019 року відповідачу був встановлений шестиденний строк з дня вручення даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву. Крім того, учасникам справи в ухвалі було роз`яснено: що за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин; що у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками та судовою повісткою про виклик до суду на 25.10.2019 року була отримана відповідачем 28.10.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Судове засідання, призначене на 25.10.2019 року, у зв`язку з неявкою всіх сторін та відсутністю у суду станом на вказану дату даних про належний виклик учасників справи в судове засідання, було відкладено на 14.11.2019 року.

Судова повістка про виклик до суду на 14.11.2019 року була отримана відповідачем 07.11.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, судом в межах повноважень, визначених КАС України, було вжито необхідних заходів для забезпечення права відповідача подати відзив на позовну заяву, приймати участь в судовому засіданні та надати суду усні пояснення по суті справи, а також надати суду докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач вказаним правом не скористався, відзив на позовну заяву, а також докази правомірності оскаржуваної постанови, суду не надав, в судове засідання не з`явився.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та, відповідно, правомірність оскаржуваної постанови.

При цьому суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень КУпАП, сама по собі не є доказом у справі про адміністративне правопорушення та не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке приймається ним на підставі оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи наведене, постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка надана позивачем, суд не може визнати належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2019 року по справі № 712/12830/16-а.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 72-77, 241-246, 286, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора 3-го батальйону 1-ої роти 2-го взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Аліфіренка Артема Валерійовича (м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1598934, винесену інспектором 3-го батальйону 1-ої роти 2-го взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Аліфіренком Артемом Валерійовичем, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.11.2019 року.

Суддя Д.А. Крівцов