Справа № 140/2671/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

15 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/2671/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

представника позивача Філюка С.М.,

представника відповідача Герасимчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про поновлення строку звернення до суду та клопотання про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу від 22.04.2019 № 1-к/с «Про застосування дисциплінарного стягнення» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, позбавлення 100 відсотків преміальної доплати за березень 2019 року та скасування надбавки за інтенсивність праці.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви із зазначенням способу їх усунення (зокрема, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду разом з її копією, у якій вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин його пропуску) (т. 1, а. с.19).

16.09.2019 позивач, на усунення недоліків позовної заяви, подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом (т. 1, а. с. 26).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово. При цьому, в ухвалі було також зазначено, що позов подано з пропущенням строку, установленого законом, проте у зв`язку із об`єктивною неможливістю вирішити питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду лише на підставі позовної заяви та доданих матеріалів, позовна заява поверненню не підлягає (т. 1, а. с. 1). Крім того, вказану ухвалу від 17.09.2019 про відкриття провадження в адміністративній справі в апеляційному порядку оскаржив відповідач.

01.10.2019 до суду від відповідача Волинського обласного центру зайнятості надійшов відзив на позовну заяву та заяву про поновлення строку звернення до суду (вих. № 2581/04 від 01.10.2019), у якому заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін (т. 1, а. с. 43-55).

Ухвалою суду від 01.10.2019 клопотання Волинського обласного центру зайнятості про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволено, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, при цьому, суд виходив з того, що з метою повного та всебічного встановлення обставин справи, а також вирішення клопотань позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, розгляд цієї справи необхідно проводити у судовому засіданні (т. 1, а. с. 232), у справі було призначено судове засідання на 10:00 23.10.2019, у якому оголошувалися перерви до 11:00 08.11.2019 та 11:00 15.11.2019 у зв`язку із викликом свідків та витребуванням додаткових доказів.

В судове засідання, призначене на 11:00 15.11.2019 позивач не прибув, проте подав клопотання про розгляд справи без його участі та за участю його представника (т. 2, а. с. 13), у зв`язку із чим справу розглянуто за відсутності позивача.

В судовому засіданні поставлені на одночасне вирішення заява ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду та клопотання Волинського обласного центру зайнятості про залишення позову без розгляду.

Заслухавши думку представника позивача Філюка С.М., який підтримав заяву про поновлення строку звернення до суду та заперечив проти клопотання про залишення позову без розгляду, думку представника відповідача Герасимчук О.В., яка підтримала клопотання про залишення позову без розгляду та заперечила проти заяви про поновлення строку звернення до суду, а також за результатами заслуховування вступного слова учасників справи ОСОБА_1 , Філюка С .М., Герасимчук О.В., показань свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідження письмових доказів, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду належить відмовити, клопотання Волинського обласного центру зайнятості про залишення позову без розгляду - задовольнити та позов ОСОБА_1 до Волинського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу залишити без розгляду, з таких мотивів та підстав.

Заява позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду (т. 1, а. с. 26) обґрунтована тим, що із документами, які були підставою для винесення оскаржуваного наказу від 22.04.2019 № 1-к/с «Про застосування дисциплінарного стягнення» та зазначені у тексті наказу, відповідач позивача не ознайомив, усні та письмові заяви щодо надання копій вказаних документів відповідач умисно ігнорував, не були надані такі документи і на звернення адвоката. Позивач вказує, що у повному обсязі не ознайомився із підставами та доказами, якими обґрунтовується спірний наказ, та не міг дізнатися про порушення своїх прав.

Клопотання про залишення позову без розгляду, заявлене у відзиві на позовну заяву та заяву про поновлення строку звернення до суду (вих. № 2581/04 від 01.10.2019) (т. 1, а. с. 43-55), обґрунтоване тим, що із оскаржуваним наказом від 22.04.2019 № 1-к/с «Про застосування дисциплінарного стягнення» позивач був ознайомлений 23.04.2019, проте подав позовну заяву лише 29.08.2019 через 4 місяці, тобто із пропуском строку звернення до суду. При цьому, позивач лише одного разу звертався із письмовою заявою про надання копій документів, які стали підставою для винесення наказу, яка надійшла 31.07.2019, тобто більше як через 3 місяці після винесення оскаржуваного наказу, та 29.08.2019 позивачу була надана відповідь на вказану заяву разом із копіями документів. Вказані позивачем причини не можуть бути визнані поважними, оскільки не носять ознак об`єктивності та непереборності, а інших обґрунтованих причин, що перешкоджали позивачу вчасно звернутися з позовом до суду, позивач не навів.

При вирішенні питання щодо наявності поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з цим позовом суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як передбачено частиною третьою статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 754/15544/17-ц у справі за позовом Особа 1 до Державної служби зайнятості про скасування дисциплінарного стягнення (т. 1, а. с. 23-25), які полягають у такому. Позивач перебував у трудових відносинах з Центральним апаратом Служби та обіймав посаду заступника голови Центрального апарату Служби, тобто був уповноваженою особою на виконання функцій держави в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції та є юридичною особою публічного права. Оскільки позивач обіймав посаду в центральному органі виконавчої влади, то цей спір не є трудовим спором приватного характеру, а стосується проходження позивачем публічної служби. Крім того, оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, то правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. У справі, яка розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що зазначений спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він виник у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби, а тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На думку суду, оскільки позивач ОСОБА_1 обіймає посаду директора Ратнівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості, тобто є уповноваженою особою на виконання функцій держави в органі, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення, тому цей спір стосується проходження публічної служби в розумінні КАС України, у зв`язку із чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду, визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Разом з тим, оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, при цьому, дисциплінарне стягнення на позивача було застосовано не відповідно до норм законодавства про державну службу, а норм трудового законодавства, тому суд також враховує строки звернення до суду, визначені трудовим законодавством.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Згідно із частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

За правилами частини першої статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Отже, КАС України та КЗпП України встановлюють різні строки звернення до суду за захистом порушених прав у випадку притягнення державних службовців та працівників до дисциплінарної відповідальності (місячний та тримісячний строк відповідно), при цьому як у КАС України, так і в КЗпП України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Судом встановлено, що наказом Волинського обласного центру зайнятості від 22.04.2019 № 1-к/с «Про застосування дисциплінарного стягнення» до позивача ОСОБА_1 , директора Ратнівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості, застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани, позбавлення 100 відсотків преміальної доплати за березень 2019 року та скасування надбавки за інтенсивність праці (т. 1, а. с.11-12, 61-62).

Позивач із вказаним наказом від 22.04.2019 № 1-к/с «Про застосування дисциплінарного стягнення» був ознайомлений 23.04.2019, що підтверджується його підписом в листі-ознайомлення (т. 1, а. с. 64), і вказану обставину позивач підтвердив під час судового розгляду справи.

Відтак, 23.04.2019 позивачу стало відомо про прийняття оскаржуваного наказу і саме з цього дня розпочав перебіг строку звернення до суду з позовом про оскарження вказаного наказу.

Разом з тим, позовна заява була здана на пошту 29.08.2019, що підтверджується відбитком штемпеля на поштовому конверті (т. 1, а. с. 16), а до суду позов надійшов 02.09.2019 за вх. № 14211/19 (т. 1, а. с. 4).

Таким чином, позивач пропустив як місячний строк звернення до суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України (який закінчився 23.05.2019), так і тримісячний строк звернення до суду, передбачений частиною першою статті 233 КЗпП України (який закінчився 23.07.2019).

На думку суду, зазначені у заяві позивача ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до суду необхідно визнати неповажними, з огляду на таке.

Суд звертає увагу, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, тобто у даному випадку з 23.04.2019 - дня, коли позивача під підпис було ознайомлено із наказом від 22.04.2019 № 1-к/с «Про застосування дисциплінарного стягнення», у зв`язку із чим суд не бере до уваги доводи позивача про те, що такий строк має обчислюватися з дня ознайомлення з усіма документами, на підставі яких прийнято оскаржуваний наказ.

При цьому, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що з оскаржуваного наказу від 22.04.2019 № 1-к/с «Про застосування дисциплінарного стягнення» йому не було зрозуміло підстави його притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки перед накладенням дисциплінарного стягнення у нього відбиралися письмові пояснення від 01.04.2019, та з показань допитаного під час судового розгляду справи свідка ОСОБА_3 , директора Волинського обласного центру зайнятості, вбачається, що ним особисто позивачу було доведено зміст виявлених у його діях порушень.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Отже, законодавством України визначено обов`язок власника або уповноваженого ним органу відібрати від працівника письмові пояснення, а також ознайомити працівника під розписку із наказом (розпорядженням) про застосування стягнення, а не з документами, які стали підставою для його прийняття.

Суд звертає увагу, що не ознайомлення працівника з усіма документами, які стали підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення та щодо ознайомлення з якими у власника або уповноваженого ним органу відсутній обов`язок, не є тим юридичним фактом, який перешкоджає чи унеможливлює звернення до суду за захистом порушених прав. Суд наголошує, що частиною першою статті 80 КАС України передбачено право учасника справи подати до суду клопотання про витребування доказів судом у разі неможливості самостійно надати докази.

Суд також враховує, що із письмовою заявою про отримання копій документів, на підставі яких прийнято оскаржуваний наказ від 22.04.2019 № 1-к/с «Про застосування дисциплінарного стягнення», позивач звернувся до відповідача лише 26.07.2019 (т. 1, а. с. 205), тобто після закінчення строку звернення до суду, передбаченого як КАС України, так і КЗпП України, а позовну заяву було подано до суду до отримання 02.09.2019 від Волинського обласного центру зайнятості згідно із листом від 29.08.2019 № 2308/04 копій документів, зазначених у вказаному наказі (т. 1, а. с. 206-208).

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За приписами частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На думку суду, оскільки позивач пропустив як місячний строк звернення до суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України (який закінчився 23.05.2019), так і тримісячний строк звернення до суду, передбачений частиною першою статті 233 КЗпП України (який закінчився 23.07.2019), при цьому, наведені ним причини пропуску такого строку не можна визнати поважними, тому суд дійшов висновку, що підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, необхідно визнати неповажними та позов залишити без розгляду на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Керуючись статтею 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Клопотання Волинського обласного центру зайнятості про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Волинського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст ухвали складений 20 листопада 2019 року