Справа № 140/2775/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/2775/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 21.06.2019 позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Позивач, після призначення пенсії за віком, звернулася до відповідача із заявою про надання інформації щодо страхового стажу, який був врахований при визначенні розміру пенсії.

Листом від 22.07.2019 № 706/К-01 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 35 років 8 місяців 19 днів, при цьому, враховані періоди страхового стажу включно по 31.05.2015, та оскільки згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (форми ОК-5) інформація щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України за період роботи на Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» (далі - ДП «Шахта №1 «Нововолинська») з 01.06.2015 по 30.06.2019 на час призначення пенсії була відсутня, тому для врахування до стажу та заробітної плати зазначеного періоду при обчисленні розміру пенсії не було підстав.

Позивач вказує, що у період з 01.06.2015 по 30.06.2016 їй була нарахована заробітна плата та сплачено єдиний соціальний внесок. При цьому, сам факт відсутності в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації про сплату страхових внесків роботодавцем ДП «Шахта №1 «Нововолинська» з 01.06.2015 по 30.06.2019 за відсутності вини позивача не є підставою для відмови у зарахуванні зазначених періодів роботи до страхового стажу для обчислення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання підприємством своїх обов`язків зі сплати обов`язкових платежів, яку у свою чергу несе підприємство шляхом сплати штрафних санкцій та пені.

Позивач просить визнати дії відповідача щодо незарахування часу роботи у ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» з 01.06.2015 по 30.06.2019 до страхового стажу для обчислення пенсії за віком неправомірними, зобов`язати відповідача зарахувати час роботи у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» з 01.06.2015 по 30.06.2019 до страхового стажу для обчислення пенсії за віком, та здійснити перерахунок пенсії за віком, з урахуванням стажу за вищезазначений період з дати призначення пенсії. Крім того, позивач просить стягнути на її користь з бюджетних асигнувань відповідача судові витрати (768,40 грн. судового збору, 2400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово (а. с. 1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 30.09.2019 № 18206/06-39 (а. с. 26-31) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з огляду на відсутність підстав для зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу позивача. Крім того, відповідач заперечив щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу з тих підстав, що надані позивачем копії документів не є підтвердженням понесених витрат, позивачем не надано доказів того, що гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатом час.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою суду від 09.10.2019 витребувано від ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» довідку про фактичну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахованого на суму заробітної плати ОСОБА_1 , за січень 2015 року - червень 2019 року, справу ухвалено продовжувати розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а. с. 45).

23.10.2019 на виконання ухвали суду від 09.10.2019 на адресу суду від ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» надійшла довідка про нараховану заробітну плату та фактичну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 21.10.2019 № 14 (а. с. 50).

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 24.06.2019 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а. с. 39), та відповідно до рішення № 89 позивачу з 21.06.2019 призначена пенсія за віком на підставі Закону № 1058-IV (а. с. 36).

09.07.2019 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про надання відповіді щодо причин незарахування до загального трудового стажу періоду з 01.06.2015 по день призначення пенсії (а. с. 32).

Листом від 22.07.2019 № 706/К-01 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 35 років 8 місяців 19 днів, при призначенні пенсії враховані періоди страхового стажу включно по 31.05.2015, та оскільки згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу (форми ОК-5) інформація щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України за період роботи на ДП «Шахта №1 «Нововолинська» з 01.06.2015 по 30.06.2019 на час призначення пенсії була відсутня, тому для врахування до стажу та заробітної плати зазначеного періоду при обчисленні розміру пенсії не було підстав (а. с. 7).

При вирішенні даного публічно-правового спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із преамбулою Закону № 1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо незарахування відповідачем до страхового стажу позивача для обчислення пенсії за віком періоду роботи позивача з 01.06.2015 по 30.06.2019 у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків.

Так, згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) інформація щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України за період з 01.06.2015 по 30.06.2019 дійсно відсутня (а. с. 10-12).

Разом з тим, судом встановлено, що позивач у вказаний період (з 01.06.2015 по 30.06.2019) працювала інженером з охорони праці ДП «Шахта №1 «Нововолинська», що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а. с. 13-16), та за вказаний період їй була нарахована та виплачена заробітна плата, що підтверджується довідкою ДП «Шахта №1 «Нововолинська» про нараховану заробітну плату та фактичну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 21.10.2019 № 14, при цьому нараховувалися та сплачувалися страхові внески (а. с. 50).

Отже, оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що з 01.06.2015 по 30.06.2019 позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача для обчислення пенсії вказаний період її роботи.

Відтак, з наведених вище підстав, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити повністю шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування періоду роботи у ДП «Шахта № 1 «Нововолинська» з 01.06.2015 по 30.06.2019 до страхового стажу для обчислення пенсії за віком, зобов`язання відповідача зарахувати період роботи у ДП «Шахта №1 «Нововолинська» з 01.06.2015 по 30.06.2019 до страхового стажу для обчислення пенсії за віком, та здійснити перерахунок пенсії за віком, з урахуванням стажу за вказаний період з дати призначення пенсії.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Як передбачено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений квитанцією від 11.09.2019 № 22 (а. с. 2), та який був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується випискою від 13.09.2019 (а. с. 23).

За правилами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів (договору про надання професійної правничої допомоги адвоката від 15.11.2018, квитанції до прибуткового касового ордера від 11.09.2019 № 20) (а. с. 17, 20), позивач сплатила готівкою адвокату Дунець О.Ф., яка здійснює професійну діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.03.1999 № 185 (а. с.19), кошти в сумі 2400,00 грн., які згідно із розрахунком витрат від 11.09.2019 складаються з: 300,00 грн. - витребування інформації з ДП «Шахта № 1 «Нововолинська», 300,00 грн. - ознайомлення з витребуваною інформацією та матеріалами справи, 1800,00 грн. - оформлення адміністративного позову (а. с. 18).

У відзиві на позовну заяву від 30.09.2019 № 18206/06-39 (а. с. 26-31) відповідач заперечив щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу з тих підстав, що надані позивачем копії документів не є підтвердженням понесених витрат, позивачем не надано доказів того, що гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатом час.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, враховуючи заперечення відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1800,00 грн., що становить вартість послуг із оформлення позовної заяви, а решту витрат на правничу допомогу у сумі 600,00 грн. повинна понести позивач (при цьому, суд вважає, що підготовка позовної заяви повинна включати в себе такі дії, як збір доказів та ознайомлення з матеріалами, і такі дії окремому відшкодуванню як судові витрати не підлягають).

З урахуванням наведеного, стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати в загальному розмірі 2568,40 грн., з них: судовий збір - 768,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 1800,00 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення пенсії за віком періоду роботи у Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» з 01 червня 2015 року по 30 червня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) для обчислення пенсії за віком період роботи у Державному підприємстві «Шахта №1 «Нововолинська» з 01 червня 2015 року по 30 червня 2019 року, та здійснити перерахунок пенсії за віком, з урахуванням стажу за вказаний період, з дати призначення пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в загальному розмірі 2568 гривень 40 копійок (дві тисячі п`ятсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх