Справа № 454/2009/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/7354/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Обрізка І.М., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Огорілка Юрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 березня 2019 року, ухвалене суддею Веремчук О.А. у м. Сокалі у справі № 454/2009/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації Львівської області, управління праці та соціального захисту Краматорської міської ради Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій до 5 травня 2016 року.

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що є учасником бойових дій і у зв`язку з цим має право на щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2016 році в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Однак, як зазначив позивач, відповідач не виплатив йому вказану допомогу в розмірі, який встановлено Законом.

Позивач вказує на те, що відповідач порушив його право на належний рівень матеріального забезпечення як учасника бойових дій та вважає, що захист порушеного права можливий шляхом зобов`язання відповідача здійснити виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 14 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржив позивач, ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про відмову в задоволенні позову. Таку позицію позивач пояснює тим, що виходячи з аналізу рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року та частини 1 статті 8, частини 3 статті 46 Конституції України, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій до 5 травня у будь-якому випадку не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, однак розмір цієї допомоги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» є нижчим розміру прожиткового мінімуму. Тому позивач вважає, що застосування вказаної постанови Кабінету Міністрів України є недопустимим.

Позиція відповідача у справі, управління соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації Львівської області, зводиться до того, що відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня становить 920 грн.

У зв`язку з цим, на думку відповідача, правових підстав для виплати разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року в розмірі більшому ніж 920 грн. немає.

При цьому, відповідач зазначив те , що позивач на обліку в управлінні соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації Львівської області не перебуває.

Свою позицію у справі управління праці та соціального захисту Краматорської міської ради Донецької області не висловило.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що ОСОБА_1 03 грудня 2015 року отримав статус учасника бойових дій.

09.01.2017 року представник позивача адвокат Огорілко Юрій Володимирович звернувся до управління соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації Львівської області із заявою, в якій просив надати відповідь: чи виплачувалась ОСОБА_1 щорічна разова грошова допомога як учаснику бойових дій до 5 травня у 2016 році.

Листом № 153-04 від 16.01.2017 року управління соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації Львівської області повідомило представника позивача адвоката Огорілка Юрія Володимировича про те, що ОСОБА_1 на обліку в управління не перебуває, а тому управління, щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій до 5 травня 2016 року ОСОБА_1 не виплачувало.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що управління соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації Львівської області виплативши ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій до 5 травня у 2016 році в розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», тобто 920 гривень, діяло правомірно.

Апеляційний суд частково погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктом 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року №79-VІІІ) встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 920 гривень.

Вказані положення є чинними та не визнані Конституційним судом України неконституційними.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» доручено Міністерству оборони України забезпечити подання до 1 квітня 2016 року органам соціального захисту населення переліку осіб, які мають право на одержання грошової допомоги.

Відповідно до статті 17-1 Закон № 3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Виходячи з аналізу наведених вище норм, апеляційний суд зазначає те, що для виплати особі, як учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 Закону № 3551-XII, існує такий порядок: особа повинна мати статус учасника бойових дій; списки учасників бойових дій відповідні органи, зокрема Міністерство оборони України щодо військовослужбовців, подають до органів соціального захисту населення за місцем проживання учасників бойових дій чи одержання грошового утримання; виплата діючим військовослужбовцям, які мають статус учасника бойових дій, здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Апеляційний суд, на підставі письмових відповідей відповідачів у справі, які надані на запити апеляційного суду встановив те, що ОСОБА_1 на обліку в управлінні соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації Львівської області і управлінні праці та соціального захисту Краматорської міської ради Донецької області не перебуває і щорічна разова грошова допомогу ОСОБА_1 як учаснику бойових дій до 5 травня у 2016 році цими органами не виплачувалась.

Отже, враховуючи ту обставину, що позивач не перебуває на обліку у відповідачів, апеляційний суд вважає, що правових підстав для задоволення позовних вимог щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня у 2016 році відповідачами у справі, немає.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині мотивів відмови в задоволенні адміністративного позову, оскільки висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог є вірним.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст..ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Огорілка Юрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 березня 2019 року в справі № 454/2009/17 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні адміністративного позову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації Львівської області, управління праці та соціального захисту Краматорської міської ради Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити з мотивів, що викладені в мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складений 20.11.2019 року