Справа № 360/281/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 листопада 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/281/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 у справі №360/281/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, - задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано рішення (розпорядження) управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області №476 від 06.07.2017 про скасування дії довідки № від 19.09.2016, виданої на ім`я ОСОБА_1 ;

визнано протиправним та скасовано рішення (розпорядження) управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області №87 від 22.02.2018 про скасування дії довідки № від 02.02.2018, виданої на ім`я ОСОБА_1 ;

визнано протиправним та скасовано рішення (розпорядження) управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області №32 від 06.12.2018 про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 ;

зобов`язано управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області поновити в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб запис відносно ОСОБА_1 з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - з 19.09.2016;

визнано протиправним та скасовано протокол засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №144 від 22.02.2018 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні (відновленні) щомісячної адресної допомоги, у зв`язку із скасуванням дії довідки внутрішньо переміщеної особи;

зобов`язано управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг за шість місяців, починаючи з 06.02.2018.

20.11.2019 через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю в порядку ст.382 КАС України по справі № 360/281/19, яка обґрунтована тим, що до теперішнього часу рішення суду не виконано, а відповідач посилається на лист Мінсоцполітики від 21.08.2019 №15320/02-19/22, згідно якого довідки ВПО за рішенням суду мають поновлюватися тільки після надання дозволу.

Також, позивач просить суд накласти на начальника Управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області штраф у сумі 35240,00 грн, стягнувши 17620,00 грн на користь ОСОБА_1 , а іншу половину (17620,00 грн) до Державного бюджету України.

Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Норми частини першої статті 382 КАС України кореспондують з положеннями частини шостої статті 246, пункту 4 частини першої статті 322 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначається, відповідно, встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України" від 13.03.2017 № 3, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Пленум Вищого адміністративного суду України також наголосив, що наведене є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.

Отже, у разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття рішення у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду 10 грудня 2018 року у справі №807/2358/15 (адміністративне провадження №К/9901/45276/18).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що судове рішення у справі №360/281/19 набрало законної сили 13.09.2019, при цьому виконавчий лист позивачем отримано не було.

Крім того, позивачем не надано жодного доказу в обгрунтування заяви, з якого б вбачалось, що відповідачем дійсно не виконано рішення суду.

Отже, враховуючи те, що позивачем не було вжито всіх заходів сприяння виконанню рішення суду, які передбачені законодавством, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Вимогу позивача про накладення на начальника Управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області штрафу в сумі 35240,00 грн шляхом стягнення 17620,00 грн на користь ОСОБА_1 , а іншої половини (17620,00 грн) до Державного бюджету України, суд вважає необгрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з аналізу наведеної норми КАС України вбачається, що вирішення питання щодо накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, можливе лише за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, тобто у разі якщо суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язав суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України по справі №360/281/19.

Керуючись статтями 246, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян