Справа № 802/3985/15-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2019 року

м. Київ

справа №802/3985/15-а

адміністративне провадження №К/9901/9694/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року (колегія у складі суддів Білої Л.М., Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.)

у справі № 802/3985/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича,

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 27.11.2015 ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у публічному акціонерному товаристві "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила:

- - визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №1941 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях від 10.12.2014, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) та транзакції (операції) по перерахуванню коштів на поточний (картковий) рахунок, відкритий на виконання вказаного договору;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) стосовно зміни розміру належної її суми та збільшити її на 194 189,00 гривень.

2. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.12.2015 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

3. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року апеляційну скаргу позивача задоволено та вирішено:

- постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30.12.2015 скасувати;

- прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

4. 24.03.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.03.2016. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.03.2016 було відкрито провадження у справі. У зв`язку із ліквідацією Вищого адміністративного суду України 26.01.2018 справу було передано до Верховного Суду. Відзив від Позивача надійшов 14.04.2016.

6. Позивач та Відповідач заявляли клопотання про розгляд справи за участі сторін, однак ухвалою від 11.11.2019 Верховний Суд відмовив в задоволенні такого клопотання.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.12.2014 між позивачем та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір, згідно якого банк відкрив клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривнях.

8. Крім того, між приватним сільськогосподарським підприємством "Поділля-Агро" та ОСОБА_1 укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №28 від 02.12.2014. Відповідно до умов даного договору ПСП "Поділля-Агро" надає поворотну фінансову допомогу ОСОБА_1 в національній валюті України в межах суми 200 000 грн.

9. Згідно платіжного доручення №57 від 10.12.2014 поточний рахунок № НОМЕР_2 позивача поповнено коштами в сумі 200 000 грн. за рахунок коштів ПСП "Поділля-Агро".

10. 10.12.2014 між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" № 1941 у гривнях. Відповідно до договору, банк приймав на депозит кошти з обов`язком виплачувати 21,5% річних. Термін дії договору визначений по 09.01.2015. За умовами зазначеного договору зарахування вкладу здійснено з поточного рахунку позивача № НОМЕР_2 ОСОБА_1

11. На підставі постанови Правління Національного банку України №150 від 02.03.2015 ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, що стало підставою для запровадження з 03.03.2015 у цій банківській установі тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк", з урахуванням рішень про продовження строків, запроваджено включно до 02.10.2015. З 08.10.2015 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав виплату вкладникам ПАТ "Дельта Банк" коштів за депозитними вкладами за рахунок бюджетних коштів.

12. Так, згідно листа №9294/85 від 29.09.2015 позивача повідомлено про нікчемність операції від 10.12.2014 про перерахування коштів в сумі 200 000 грн, а також договору банківського вкладу (депозиту) № 1941 від 10.12.2014 згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

13. Окрім цього, відповідно до заяви на виплату переказу позивач 05.11.2015 отримала кошти з поточного рахунку в сумі 5811,00 грн. Предметом розгляду в цій справі є невиплата коштів в сумі 194189,00 грн.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок розміщення грошей ПСП "Поділля-Агро" на рахунку позивача шляхом їх поділу створено перевагу третій особі перед іншими добросовісними вкладниками банку шляхом виплати на користь вказаної юридичної особи через третіх осіб, зокрема через позивача всієї суми з бюджетних коштів Фонду в першу чергу, що призводить до збільшення витрат Фонду без будь-яких законних підстав. Тобто, дані обставини свідчать про нікчемність вказаних операцій у відповідності до п.7 ч.3 ст.38 Закону, про що вказано в повідомленні відповідача.

15. Суд апеляційної інстанції не погодився з такими висновками суду першої інстанції та зазначив, що відповідачем під час судового розгляду не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження висновків щодо визнання правочинів нікчемними, зокрема, звернення до суду із позовом про визнання договорів недійсними, наявності злочинного мотиву дій, який в свою чергу, може бути підтверджений вироком суду, який набрав законної сили.

16. Таким чином, Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Приватному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадировим Владиславом Володимировичем не доведена наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність відповідача суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є протиправною.

17. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не наведено, а судом не встановлено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта банк"; відповідачем також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. У касаційній скарзі відповідач наголошує, що висновки суду апеляційної інстанції є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

19. Зазначає, що оскільки за результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами банку після 16.01.2015 включно, за результатами роботи щодо перевірки за вкладними операціями було вирішено питання про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем, згідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Позивач втратив статус вкладника, який має право на відшкодування за рахунок Фонду.

20. Дії певних фізичних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в АТ «Дельта Банк», були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів - ініціаторів операцій на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом, і, відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни АТ «Дельта Банк», для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації АТ «Дельта Банк» та реалізації його майна.

21. Операція з перерахування грошових коштів з поточного рахунку третьої особи безпосередньо на депозитний рахунок позивача суперечить п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ "Дельта Банк", що є обов`язковим до застосування сторонами (умов договору), зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається. Фактично ж кошти на рахунок позивача вносилися третьою особою, шляхом безготівкового перерахування, що є порушенням умов договору та п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ "Дельта Банк".

22. Позивач у своєму відзиві наголошує на правомірності рішення суду апеляційної інстанції з огляду на те, що діями відповідача порушено його право на отримання банківського вкладу. При цьому Відповідач не надав доказів нікчемності укладеного нею з банком правочину.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Перевіряючи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні даного спору, Суд зазначає таке.

24. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за її банківським вкладом (депозитом) у ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.

25. Законом №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

26. Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

27. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

28. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

29. Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

30. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

31. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

32. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

33. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

34. Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

35. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з ПАТ "Дельта Банк" договір банківського вкладу (депозиту) та на відповідних рахунках позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеним договором (переказ коштів від ПСП «Поділля-Агро»), а тому в розумінні закону позивач є вкладником.

36. Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (02.03.2015).

37. Колегія суддів звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

38. Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ "Дельта Банк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.

39. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

40. Отже, колегія суддів погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, що позивач є особою, що набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.

41. Щодо висновку суду апеляційної інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дій дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №1941 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях від 10.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) та транзакції (операції) по перерахуванню коштів на поточний (картковий) рахунок, відкритий на виконання вказаного договору, Суд зазначає таке.

42. Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

43. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

44. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ "Дельта Банк" із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

45. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.

46. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

47. Відтак і права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

48. Встановлена правова природа зазначено наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах) вимог про визнання неправомірними дій та рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та позивачем, а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

49. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

50. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

51. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині визнання протиправними дій дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №1941 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях від 10.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) та транзакції (операції) по перерахуванню коштів на поточний (картковий) рахунок, відкритий на виконання вказаного договору, із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог.

52. Щодо стягнення судового збору зі скаржника, Суд зазначає таке.

53. Оскільки відповідачем у цій справі є уповноважена особа, яка в силу приписів Закону № 4452-VI є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, то понесені витрати на сплату судового збору належить стягнути саме з Фонду як суб`єкта владних повноважень.

54. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

55. Згідно із частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

56. Проте Фонд не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року № 1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України12 січня 2012 року за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.

57. Згідно з приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

58. Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9960/15.

59. Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що понесені позивачем документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі підлягають відшкодуванню Фондом.

60. Відповідно до вимог ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

61. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

62. Позивач сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 974,40 грн відповідно до квитанцій від 23.11.2015 , за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції від 25.01.2016 - 1071,84 грн.

63. Враховуючи зазначене та у зв`язку із задоволенням однієї із заявлених позовних вимог, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду, що становить 1023,12 грн.

Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково.

2. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у справі № 802/3985/15-а в частині задоволення вимоги щодо визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №1941 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях від 10.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) та транзакції (операції) по перерахуванню коштів на поточний (картковий) рахунок, відкритий на виконання вказаного договору, скасувати, провадження у справі в цій частині вимог закрити.

3. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у справі № 802/3985/15-а в частині стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" понесених судових витрат в сумі 2187,04 грн, скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1023,12 грн (одна тисяча двадцять три гривні дванадцять копійок).

4. В іншій частині постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року у справі № 802/3985/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб