Справа № 520/9596/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 листопада 2019 р. № 520/9596/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання протиправними дій та постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в яком уз урахуванням уточнень просить суд:

- визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо передчасного надсилання на примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, винесеної відносно ОСОБА_1 , на адресу Московського районного відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

- визнати протиправною та скасувати постанову Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2019 р. ВП №59940832, винесену відносно ОСОБА_1 , ідент. код НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Управлінням патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції вчинено протиправні дії стосовно передчасного надсилання на примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, винесеної відносно ОСОБА_1 , на адресу Московського районного відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Так, позивачем вказано, що він оскаржив протиправну, на його думку, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, про що повідомив відповідача, однак останній всупереч наявним відомостям про оскарження, зазначену постанову направив для примусового виконання, що потягнуло за собою порушення прав позивача. Вказані дії відповідача, а також вчинення Московським відділом державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області протиправних дій призвели до протиправного відкриття виконавчого провадження відповідно до постанови від 04.09.2019 р. ВП №59940832. З метою захисту своїх порушених прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 07.10.2019 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на помилкових висновках, а відтак задоволенню не підлягають. При цьому, представником відповідача вказано, що хоча позивач і направив на адресу батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції повідомлення про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, проте жодних доказів такого оскарження повідомлення не містило. З огляду на вказане після закінчення п`ятнадцяти денного строку, встановлено ч.1 ст. 307 КУпАП, зазначену постанову разом із заявою про відкриття виконавчого провадження було направлено до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області. При цьому, відповідачем вказано, що 09.09.2019 року на адресу батальйону надійшла ухвала Московського районного суду м. Харкова від 19.08.20019 року по справі №643/13055/19 про відкриття провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, однак зазначена ухвала не містила в собі вимоги суду про зупинення строків примусового виконання оскаржуваної постанови. З огляду на вказане, відповідачем не було вчинено протиправних дій.

Представником відповідача Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області у наданому до суду відзиві на позов проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на помилкових висновках, а відтак задоволенню не підлягають. При цьому, представником відповідача вказано, що постанова про відкриття виконавчого провадження №59940832 від 04.09.2019 року була винесена відповідно до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», а законних підстав для неприйняття виконавчого документа та відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, представником відповідача вказано, що доводи позивача стосовно пересвідчення державним виконавцем щодо оскарження виконавчого документа не підтверджені жодною нормою закону або інструкції. Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено строків для добровільного виконання рішення боржником після пред`явлення виконавчого документа. Також представником відповідача вказано, що повідомлення позивача стосовно оскарження виконавчого документа хоча і надійшло до відділу 09.09.2019 року, проте оскарження виконавчого документа не дає жодних підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. З огляду на вказане, відповідачем було правомірно прийнято спірну постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським роти №4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом Булатовим Олексієм Артуровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163 про накладення штрафу у розмірі 255 грн.

Копію такої постанови було вручено позивачу в той же день, що підтверджено підписом останнього на постанові.

Матеріали справи свідчать, що 10.08.2019 року позивачем з метою оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, було направлено до Московського районного суду м. Харкова адміністративний позов (скаргу) на зазначену постанову, що підтверджується копіями адміністративного позову та квитанції про сплату послуг поштового зв`язку за його направлення суду (а.с.15-16).

За даними офіційного веб-сайту «Судова влада України» в розділі «Стан розгляду справ» (https://court.gov.ua/fair/) позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Московського районного суду м. Харкова 13.08.2019 року.

Судовим розглядом справи встановлено, що 13.08.2019 року на адресу батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції через Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про його звернення до Московського районного суду м. Харкова із позовною заявою про оскарження постанови від 31.07.2019 року серії ДП18 №496163 (а.с.14).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що з метою попередження протиправних дій відповідачів позивачем аналогічного змісту повідомлення було направлено і до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, докази чого містяться в матеріалах справи (а.с. 14).

Як встановлено судом зі змісту наданих представником відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції пояснень та доказів, 27.08.2019 року відповідачем до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області подано заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2019 року серії ДП18 №496163.

Як вказано представником відповідача, постанову про адміністративне правопорушення від 31.07.2019 року серії ДП18 №496163 до примусового виконання було направлено після закінчення п`ятнадцять денного строку, передбаченого ч.1 ст. 307 КУпАП.

Судом встановлено, що зазначена заява Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції надійшла 03.09.2019 року до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04.09.2019 року за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2019 року серії ДП18 №496163, керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59940832.

10 вересня 2019 року позивачем було отримано від Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2019 р. ВП №59940832.

Матеріали справи свідчать, що 09.09.2019 року на адресу батальйону через Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції листом №643/13055/1955353/2018 без дати реєстрації надійшла ухвала Московського районного суду м. Харкова від 19.08.2019 року про відкриття провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Зі змісту відзиву на позов Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції вбачається, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року по справі № 643/13055/19 судове засідання призначено на 11.10.2019 року об 11-30 год. у зв`язку з розглядом клопотання відповідача про залучення у якості співвідповідача поліцейського роти № 4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Булатова О.А, тобто посадову особу, якою винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2019 року серії ДП18 № 496163. Отже, як вказано відповідачем під час оскарження вказаної постанови ОСОБА_1 звернувся до неналежного відповідача. При цьому, батальйон отримав докази про факт оскарження позивачем постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2019 року серії ДП18 № 496163 після направлення цієї постанови на примусове виконання, а позивачем не було здійснено жодних дій щодо надання батальйону доказів на підтвердження звернення до суду зі скаргою на вказану постанову.

Судом встановлено, що позивачем 09.09.2019 року на адресу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було направлено повідомлення, в якому останній з огляду на оскарження в судовому порядку постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2019 року серії ДП18 №496163 просив закінчити/закрити виконавче провадження №59940832.

Позивач, не погодившись із вказаними діями Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та постановою Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2019 р. ВП №59940832, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню як виконавчі документи рішення постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст.4 Закону № 1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Згідно із ч.1 ст. 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Зокрема, при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до положень ст. 308 цього Кодексу передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, як передбачено приписами ч.1 ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

З аналізу вищевикладених норм діючого законодавства вбачається, що оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги, оскільки у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу вона підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого для добровільної сплати штрафу порушником, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Як встановлено судовим розглядом справи, позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова із відповідною позовною заявою про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163 шляхом направлення останньої засобами поштового зв`язку до суду 10.08.2019 року.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Отже, днем фактичного подання позовної заяви до суду є день подання позовної заяви на пошту чи передання іншими відповідними засобами зв`язку, що свідчить про не пропущення позивачем строку на звернення до суду із позовною заявою про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163.

При цьому, позивачем було направлено повідомлення до обох відповідачів про початок процедури оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163.

Як вказано представником відповідача, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, вказане повідомлення не давало відповідачу підстав вважати, що позивачем розпочато процедуру оскарження оскільки не містило доказів звернення до суду.

Суд вважає такі доводи відповідача необґрунтованими та недоведеними з огляду на обставини того, що відповідач не був позбавлений можливості самостійної перевірки обставин оскарження позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, за даними офіційного веб-сайту «Судова влада України» в розділі «Стан розгляду справ» (https://court.gov.ua/fair/), оскільки станом на день направлення відповідачем заяви про відкриття виконавчого провадження до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що відбулося 27.08.2019 року, останні містили не тільки відомості про надходження позовної заяви позивача до суду 13.08.2019 року, а й відомості про відкриття провадження у справі № 643/13055/19 ухвалою суду від 19.08.2019 року.

Тим більше, суд зазначає, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу суду від 19.08.2019 року у справі № 643/13055/19 було оприлюднено 22.08.2019 року, що також свідчить про можливість відповідача пересвідчитись у достеменності повідомленої позивачем інформації про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163.

Крім того, доводи відповідача стосовно того, що заяву про відкриття виконавчого провадження було направлено батальйоном патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, а не Управлінням патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, до якого позивачем і було направлено повідомлення про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, а також стосовно того, що фактично батальйон патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції взагалі не був обізнаний про обставини оскарження позивачем зазначеного документу з огляду на те, що не був стороною у справі № 643/13055/19, судом не можуть бути враховані з огляду на наступне.

Як самостійно повідомлено суду відповідачем у поданому відзиві на позов, відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції № 73 від 06.11.2015 року, у редакції наказу Національної поліції №887 від 03.09.2019 року, Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції згідно з штатним розписом Національної поліції України, організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює їх матеріально-технічне та фінансове забезпечення. Департамент патрульної поліції фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом та забезпечує їх цільове використання.

Відповідно до «Положення про батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції», затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 26.06.2018 року № 2925, батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції є структурним підрозділом Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

Вказані обставини свідчать, що батальйон патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, як і Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції не є самостійними юридичними особами.

Тим більше, як вказано самостійно представником відповідача у відзиві на позов, батальйоном патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції було отримано повідомлення позивача через Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

З огляду на вказане зазначені доводи відповідача є необґрунтованими та недоведеними.

Відтак, враховуючи обставини своєчасного звернення позивача до суду із позовною заявою про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, а також з огляду на обізнаність відповідача про обставини оскарження позивачем такої постанови в судовому порядку, у останнього були відсутні підстави для направлення такої постанови до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області задля примусового виконання з урахуванням вимог ст. 307 КУпАП.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо передчасного надсилання на примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, винесеної відносно ОСОБА_1 , на адресу Московського районного відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області є такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправною та скасування постанови Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2019 р. ВП №59940832, винесеної відносно ОСОБА_1 , ідент. код НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із положеннями ч.5 ст. 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як передбачено приписами ст. 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Враховуючи обставини справи та встановлення судом протиправності дій Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо передчасного надсилання на примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, винесеної відносно ОСОБА_1 , на адресу Московського районного відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, суд приходить до висновку про те, що всупереч норм Кодексу України про адміністративні правопорушення в даному випадку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (виконавчого документа) почалося ще до закінчення розгляду скарги (позову) на таку постанову, прийняту у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, як свідчать матеріали справи, позивачем одночасно із поданням до Московського районного суду м. Харкова позову було направлено до Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області повідомлення про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2019 року ВП №59940832, з огляду на передчасність дій Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо її надсилання на примусове виконання, є також такою, що винесена передчасно.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2019 р. ВП №59940832, винесеної відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позовній заяві позивачем заявлено також клопотання про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача усіх судових витрат (в тому числі і витрат на професійну правову допомогу).

Суд зазначає, що положеннями ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В той же час, положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу та доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17 та від 16.05.2019 року у справі №823/2638/18, та встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що у даному випадку до суду не надано докази понесення позивачем витрат на правову допомогу.

Крім того, суд зазначає, що позовна заява не містить в собі відповідної заяви позивача про наявність поважних причин неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, до закінчення розгляду справи. Також суд зазначає, що представник позивача під час судового розгляду справи до суду із заявою, передбаченою ч.7 ст. 139 та ч.3 ст. 143 КАС України також не звертався.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про відшкодування витрат на правову допомогу.

При цьому, відповідно до положень КАС України стягненню на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (вул. Європейська, 164, м. Полтава, 36008), Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (м-н Захисників України, 7/8, 7 пов., м. Харків, 61001) про визнання протиправними дій та постанови - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо передчасного надсилання на примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.07.2019 р. серія ДП18 №496163, винесеної відносно ОСОБА_1 , на адресу Московського районного відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Визнати протиправною та скасувати постанову Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2019 р. ВП №59940832, винесену відносно ОСОБА_1 , ідент. код НОМЕР_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (вул. Європейська, 164, м. Полтава, 36008, код ЄДРПОУ - 40108646) та 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (м-н Захисників України, 7/8, 7 пов., м. Харків, 61001, код ЄДРПОУ - 34952461).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.