Справа № 460/2023/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2019 року м. Рівне №460/2023/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною відмову Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 20 лютого 2019 року № 360/04-29 у призначенні позивачу пенсії за віком у зв`язку з незарахуванням до загального стажу роботи періоду роботи в Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " з 4 квітня 2018 року, де останньою відпрацьовано 22, 24, 24, 26, 26, 16 людино-днів; 2) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком та зарахувати до загального стажу роботи позивача період роботи в Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " з 4 квітня 2018 року, де останньою відпрацьовано 22, 24, 24, 26, 26, 16 людино-днів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 4 квітня 2018 року на підставі наказу Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» від 3 квітня 2018 року № 79-к вона була прийнята на роботу до Господарства на посаду підсобного робітника по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день. Протягом квітня-вересня 2018 року позивачем було відпрацьовано відповідно 22, 24, 24, 26, 26 та 16 людино-днів. 20 вересня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком як жінці яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятьох і більше дітей. Проте, як вказує позивач в позовній заяві, відповідач відмовив позивачу в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи у Фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича » та, відповідно, призначенні пенсії у зв`язку з тим, що в ході перевірки первинних документів у Фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича » не підтвердився факт зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції. Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача та вважає її протиправною, оскільки факт її зайнятості у сільськогосподарському виробництві у Фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича » протягом квітня-вересня 2018 року в повній мірі підтверджується записами в її трудовій книжці та довідках Господарства від 20 вересня 2018 року №№ 242-245, які були надані відповідачу одночасно з заявою про призначення пенсії. За наведених обставин, позивач просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 7 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», на пільгових умовах призначається пенсія жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На виконання пункту 7 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 16 травня 1992 року № 244. Згідно з нормами вказаної Постанови, пенсії призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу за наявності наступних умов: 1) жінки, які працюють в сільськогосподарському виробництві; 2) виховали п`ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в т.ч. усиновлених; 3) робота у сільськогосподарському виробництві має бути постійною у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Відповідач вказує, що протягом 23-24 жовтня 2018 року його посадовими особами була проведена перевірка достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ", за наслідками якої складений акт від 24 жовтня 2018 року за № 68. Під час проведення вказаної перевірки, бухгалтерські та інші документи (накладні, рахунки, акти виконаних робіт тощо) щодо придбання палива, насіння, гербіцидів, інших товарів та документи щодо реалізації сільськогосподарської продукції надані не були у зв`язку з їх відсутністю. Відповідно до книги наказів за 2017-2018 роки всього за період з 31 травня 2017 року по 8 жовтня 2018 року видано 74 проектів наказів про прийняття та звільнення підсобних робітників. Інших наказів, в тому числі про надання щорічних відпусток тощо, книга наказів не містить. На сторінці 9 книги наказів є запис про прийняття на роботу на повний робочий день підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції позивача з 4 квітня 2018 року (проект наказу від 3 квітня 2018 року № 79-к). Тобто, книга наказу містить проект наказу, який керівником господарства не підписаний. З цього факту, на думку відповідача, можна зробити висновок про те, що запис в трудовій книзі позивача про прийняття на роботу відповідно до наказу від 3 квітня 2018 року № 79-к має фіктивний характер та не відповідає дійсності. Більше того, заяви працівників про прийняття на роботу та звільнення з Фермерського господарства « Федаса Віктора Васильовича» взагалі відсутні. Крім того, під час перевірки надана підшивка табелів обліку робочого часу, по яких проводиться нарахування заробітної плати за період з 1 січня по 31 жовтня 2018 року. При цьому, всі табелі обліку робочого часу за названий період заповнені одним чорнилом і одним почерком, графа "посада" і графа "розряд" не заповнені. Також, відповідач звернув увагу на те, що 27 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) внесені відомостей про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 (керівник Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича») з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України (номер кримінального провадження 0000569). Таким чином, відповідач вказує на те, що в ході проведення перевірки у Фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича » встановлено відсутність первинних документів, які підтверджують зайнятість позивача у сільськогосподарському виробництві, у зв`язку з чим було прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах. Одночасно, відповідач звернув увагу на те, що в силу вимог чинного законодавства він не наділений повноваженнями щодо зарахування будь-якого періоду роботи до страхового стажу поза межами призначення чи перерахунку пенсії. Оскільки відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії позивачу, а відтак розрахунок страхового стажу останньої та зарахування до нього певних періодів роботи не належить до його компетенції. Також, відповідач звернув увагу на пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки відповідь на його заяву була надана листом від 20 лютого 2019 року за № 360/04-29, а до суду з вказаним позовом позивач звернувся 23 серпня 2019 року. З огляду на наведене, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

23 серпня 2019 року позовна заява надійшла до суду.

28 серпня 2019 року ухвалою суду позовна заява залишалася без руху.

9 вересня 2019 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позову.

21 жовтня 2019 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також, вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотань позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та виклик свідків.

4 листопада 2019 року відповідач подав до суду відзив на позову заяву, в якому заявив клопотання про зупинення провадження у справі.

5 листопада 2019 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

22 вересня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком як жінці яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятьох і більше дітей.

Листом від 7 листопада 2018 року відповідач повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії. Вказану відмову відповідач мотивував тим, що за даними акту перевірки достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції для призначення пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 24 жовтня 2018 року № 68, у Фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича » відсутні первинні чи будь-які інші документи, що підтверджують зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції. Таким чином, підстави для призначення позивачу пенсії відповідно пункту 7 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Позивач, не погоджуючись з такою відмовою та вважаючи її протиправною, звернулася до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Пунктом 7 частини другої статті 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання пункту 7 частини другої статті 114 Закону № 1058 пунктами 1, 2, постанови Кабінету Міністрів від 16 травня 1992 року № 244 (в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року № 478, від 24 квітня 2019 року № 362) установлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу. Право на пенсію на вказаних у пункті І цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, основними умовами, для призначення жінці пенсії, передбаченої пунктом 7 частини другої статті 114 Закону № 1058, є:

- виховання нею не менше п`яти дітей (в тому числі усиновлених), причому остання дитина має досягти 14-річного віку;

- зайнятість на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві на час звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 травня 2018 року по справі № 211/2323/17 (2-а/211/150/17), провадження № К/9901/7041/18.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Також, пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Аналіз наведених вище норм права дозволяє прийти до висновку про те, що документами, які підтверджують участь в сільськогосподарському виробництві, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи та уточнююча довідка у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 22 листопада 2018 року по справі № 822/1241/15, адміністративне провадження № К/9901/4712/18, К/9901/4711/18.

Згідно з записом № 8 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3, 4 квітня 2018 року її було прийнято на роботу до Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день. Жодних виправлень чи неточностей такий запис не містить.

Згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11). Окрім того, Господарство також здійснює розведення інших тварин (КВЕД 01.49), допоміжну діяльність у рослинництві (КВЕД 01.61), інші види перероблення та консервування фруктів і овочів (КВЕД 10.39), оптову торгівлю зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21) та оптову торгівлю м`ясом і м`ясними продуктами (КВЕД 46.32).

З табелів обліку використання робочого часу Фермерського господарства " Федаса Віктора Васильовича" вбачається, що позивачем відпрацьовано: у квітні 2018 року - 22 дні (з 24 днів робочих) по 8 годин щодня (повний робочий день); у травні 2018 року - 24 дні (з 24 днів робочих) по 8 годин щодня; у червні 2018 року - 24 дні (з 24 днів робочих) по 8 годин щодня; у липні 2018 року - 26 днів (з 26 днів робочих) по 8 годин щодня; у серпні 2018 року - 26 днів (з 26 днів робочих) по 8 годин щодня; у вересні 2018 року - 25 днів (з 25 днів робочих) по 8 годин щодня.

Факт роботи позивача у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " у період з квітня по вересень 2018 року з повним робочим днем підтверджується також наявними в матеріалах справи копіями відомостей нарахування заробітної плати за відповідний період, а також копіями звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період квітень-серпень 2018 року.

За приписами статті 8 Закону №1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом, сплачений Фермерським господарством "Федаса Віктора Васильовича" єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивача за період з квітня по вересень 2018 року відображений в індивідуальних відомостях про застраховану особу, внесених до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Враховуючи викладене вище, зайнятість позивача на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві повністю підтверджена в ході судового розгляду, що дає позивачу право на включення спірного періоду до загального стажу роботи та, як наслідок, право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону № 1058.

Доказів визнання у встановленому законом порядку недійсним, нечинним або таким, що внесений помилково запису № 8 від 4 квітня 2018 року в трудовій книжці позивача відповідачем суду не надано.

За таких обставин, посилання відповідача на висновки акта від 24 жовтня 2018 року № 68 перевірки достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у фермерському господарстві для призначення пенсії згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо відсутності первинних документів, які підтверджують зайнятість позивача у сільськогосподарському виробництві, є необґрунтованими та безпідставними.

Також, суд вважає безпідставним покликання відповідача на те, що 27 листопада 2018 року в ЄРДР внесені відомості про заяву (повідомлення) щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України (номер кримінального провадження 0000569), оскільки сам лише факт внесення таких відомостей до ЄРДР за відсутності вироку у відповідній кримінальній справі, що набрав законної сили, жодним чином не впливає на встановлення та оцінку доказів в даній справі.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що у відзиві на позовну заяву містяться численні посилання відповідача на обставини, які були встановленні його посадовими особами під час проведення перевірки у Фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича », зокрема: відсутність бухгалтерських та інші документів (накладні, рахунки, акти виконаних робіт тощо) щодо придбання палива, насіння, гербіцидів, інших товарів та документів щодо реалізації сільськогосподарської продукції; відсутність касових та банківських документів про виплату авансу та заробітної плати, сплати податків; відсутність знарядь праці для виконання робіт, пов`язаних з вирощуванням та переробкою сільськогосподарської продукції; відсутність зернових сховищ (складів) для зберігання технічних та зернових культур на території Господарства тощо.

Разом з тим, суд не буде надавати правову оцінку вказаним вище обставинам, оскільки вони не входять до предмета доказування в даній справі.

Також, суд вважає безпідставним твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом, з огляду на таке.

За правилами частин першої, другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

20 вересня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії.

Листом від 20 лютого 2019 року за № 360/04-29 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії.

При цьому, копію вказаного вище листа відповідач направив позивачу лише 27 лютого 2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копію поштового конверту.

Доказів на підтвердження протилежного відповідачем суду не надано та судом в ході судового розгляду справи не встановлено.

Таким чином, перебіг шестимісячного строку звернення до суду не міг розпочатися раніше, ніж з 27 лютого 2019 року та, відповідно, не міг закінчитися раніше ніж 27 серпня 2019 року.

Матеріалами справи підтверджується, що вказаний позов поданий позивачем до суду 23 серпня 2019 року, тобто в межах строку визначено КАС України.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності суд прийшов до висновку про те, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу суперечить вимогам до рішення суб`єкта владних повноважень, встановлених частиною другою статті 2 КАС України, а тому є протиправним та належить до скасування.

Вказане свідчить про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення його прав відповідачем та наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, сплачена сума судового збору в розмірі 768,40грн відповідно до квитанції від 22.08.2019 № 70, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, оформлену листом від 20 лютого 2019 року за № 360/04-29, у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у зв`язку з не зарахуванням їй до загального стажу роботи періоду роботи з 4 квітня по 20 вересня 2018 року у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ", де останньою відпрацьовано 22, 24, 24, 26, 26, 16 людино-днів відповідно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши їй до загального стажу роботи період роботи з 4 квітня по 20 вересня 2018 року у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ", де останньою відпрацьовано 22, 24, 24, 26, 26, 16 людино-днів відповідно.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 768,40грн (сімсот шістдесят вісім гривень, 40коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ).

Суддя Комшелюк Т.О.