Справа № 440/1749/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 р. Справа № 440/1749/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава по справі № 440/1749/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі по тексту - Кременчуцьке об`єднане УПФУ, відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 17 від 22 травня 2018 року про перерахунок пенсії позивача з 08 травня 2018 року зі зменшенням її відсоткового розміру на 10%;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з травня 2018 року, виходячи з розміру пенсії 90% місячної суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі № 440/1749/19, прийнятим в порядку письмового провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо непроведення на вимогу ОСОБА_1 перерахунку її пенсії з 05 травня 2018 року виходячи з розміру 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки прокуратури Полтавської області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року.

Зобов`язано Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", з 05 травня 2018 року, виходячи з розміру пенсії 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки прокуратури Полтавської області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ).

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі № 440/1749/19 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кременчуцькому об`єднаному УПФУ та отримує пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.10.2016 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2016 по справі №537/4507/16-а відповідачем здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2016, виходячи із розрахунку 90% від суми місячної чинної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 08.09.2016, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників. 08.05.2018 по справі №537/4507/16-а Верховним Судом прийнято постанову, якою скасовано вказані рішення судів попередніх інстанцій та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 . Після отримання даного рішення Верховного Суду відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача починаючи з 08.05.2018 року із розрахунку 80% від середнього заробітку.

Позивач в надісланому до суду письмовому відзиві просила суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної інстанції залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що відповідач не аргументує законодавче підґрунтя проведеного перерахунку її пенсії в бік зменшення, а лише констатує факт здійснення перерахунку пенсії з 08.05.2019 з 90% на 80% після отримання постанови Верховного Суду. Зазначає, що питання визначення розміру пенсії у 90% не було предметом розгляду ані суду першої, ані апеляційної інстанції, у зв`язку з чим законодавчо встановлений розмір пенсії у 90% Верховним Судом у постанові від 08.05.2018 не розглядався, та не був скасований. Предметом позову до відповідача у 2016 році було визнання дій останнього незаконними в частині непроведення перерахунку пенсії у зв`язку зі збільшенням заробітної плати у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», а не відсотковий розмір пенсії. У зв`язку з чим, вважає, що відповідач не довів правомірність своїх дій, не спростував викладене у позовній заяві, і таким чином погодився із правовою позицією позивача.

15.10.2019 через канцелярію суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшло клопотання про заміну відповідача - Кременчуцького об`єднаного УПФУ Полтавської області правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області. В обґрунтування клопотання зазначено, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 628 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» здійснено реорганізацію, зокрема, Кременчуцького об`єднаного УПФУ шляхом приєднання до ГУПФУ в Полтавській області, яке є правонаступником відповідача.

З приводу поданого клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 628 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» передбачено реорганізацію деяких територіальних органів Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком. Цією постановою визначено Перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Пенсійного фонду України (далі по тексту - Перелік № 628).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 12.09.2019 проведена державна реєстрація припинення юридичної особи Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в результаті реорганізації (запис за № 4009556).

Приписами ч.ч.1, 5 ст.104 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Враховуючи викладене, юридична особа Кременчуцьке об`єднане УПФУ Полтавської області є припиненою, а її правонаступником є Головне управління ПФУ в Полтавській області.

Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне замінити відповідача Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, ухвалюючи дане рішення про часткове задоволення позову, виходив з того, що позивачу з 05.05.2010 була призначена пенсія в розмірі 90% від заробітку, а відповідачем безпідставно зменшено відсотковий розмір пенсії позивача до 80% після того, як Верховним Судом було прийнято рішення у справі № 537/4507/16-а.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засаді верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтерес юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі № 440/1749/19 не відповідає, оскільки судом першої інстанції було неправильно та неповно встановлено фактичні обставини справи, внаслідок чого зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

Так, матеріалами справи підтверджено, що пенсія ОСОБА_1 була призначена 03.02.2011 в розмірі 84%, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія протоколу № 1111 від 03.02.2011, а не 90%, як безпідставно зазначив суд першої інстанції.

З копії вказаного протоколу, наданого у складі матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , вбачається, що пенсія позивачці була призначена за наявності прокурорського стажу 12 років 1 місяць 28 днів, загального стажу - 26 років 7 місяців 23 дні.

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати на посаді старшого помічника прокурора м. Кременчука та була звільнена у березні 2014 року за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.16).

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, відповідно до розпорядження № 810217 від 14.09.2012 позивачці постійно виплачувалась пенсія в розмірі 80% від заробітку (а.с.119-131).

07.03.2014 ОСОБА_1 було подано заяву про перерахунок пенсії у зв`язку зі звільненням.

Позивачем було подано до Кременчуцького об`єднаного УПФУ довідки прокуратури Полтавської області № 18-89 вих14 від 07.03.2014 про заробітну плату та від 11.03.2014 № 11-31/14 про стаж (загальний стаж роботи - 23 роки 10 місяців 05 днів, стаж роботи в органах прокуратури - 16 років 00 місяців 01 день).

Згідно з розпорядженням № 810217 від 14.08.2014 позивачці було перераховано пенсію, однак, відсотковий її розмір визначено 80% від заробітку, і в цьому розмірі пенсія позивачеві виплачувалась до 03.01.2017 (а.с.129-149).

12.09.2016 ОСОБА_1 звернулась до Кременчуцького об`єднаного УПФУ із заявою, в якій просила суд перерахувати пенсію в розмірі 90% від заробітку згідно з довідкою прокуратури Полтавської області від 08.09.2016 № 18-506/вих16 (а.с.153).

Крім того, 12.09.2016 позивачка звернулась до відповідача із заявою встановленого зразку, в якій просила здійснити перерахунок пенсії із заробітку на підставі довідки № 18-506/вих 16 у зв`язку зі зміною складових заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (а.с.151-152).

Рішенням Кременчуцького об`єднаного УПФУ від 14.09.2016 № 253 позивачці відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що з огляду на норми п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» перерахунок пенсій, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, не здійснюється (а.с.154).

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцького об`єднаного УПФУ №253 від 14 вересня 2016 року про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язати Кременчуцьке об`єднане УПФУ здійснити перерахунок та виплатити позивачу, починаючи з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 08 вересня 2016 року №18-506/вих. 16 у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ) та провести виплати з урахуванням виплачених сум.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.10.2016 по справі № 537/4507/16-а позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №253 від 14 вересня 2016 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 08 вересня 2016 року №18-506/вих. 16 у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ) та провести виплати з урахуванням виплачених сум.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2016 по справі №537/4507/16-а апеляційну скаргу Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задоволено частково.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.10.2016р. по справі № 537/4507/16-а скасовано в частині зобов`язання Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2016 року по 31.08.2016 року, виходячи з розрахунку 90% від суми місячного заробітку згідно зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №2663-111 в редакції від 12.07.2001 року та здійснити відповідні виплати,

Прийнято нову постанову, якою в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В іншій частині постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.10.2016р. по справі № 537/4507/16-а залишено без змін.

У зазначеній постанові судом апеляційної інстанції викладено висновки, відповідно до яких на момент призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., а саме ст.50-1, яка надавала право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Також за приписами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., чинними на час призначення пенсії позивачу граничний розмір пенсії обмежено не було. Таким чином, на час призначення позивачу пенсії, її пенсійне забезпечення включало наявність у неї права на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 90 % за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію без обмеження граничного розміру та на перерахунок пенсії, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 12.09.2016 р..

Водночас, ухвалюючи це рішення, суд апеляційної інстанції також виходив з того, що позивачці пенсія була призначена в розмірі 90% від заробітку, оскільки так стверджувала позивачка у позовних вимогах, звертаючись до суду з позовом, і так встановив суд першої інстанції в постанові від 11.10.2016 (а.с.27).

На виконання вказаних судових рішень, розпорядженням відповідача № 810217 від 03.01.2017 було перераховано пенсію ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року з урахуванням підвищення розміру місячної заробітної плати та виходячи з її розміру 90% (а.с.150).

До 03.01.2017 позивачці виплачувалась пенсія в розмірі 80% заробітку.

Рішенням Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 537/4507/16-а рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано з тих підстав, що з дня застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 (01 грудня 2015 року) та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про прокуратуру" № 1697-VII, яким інакше врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Таким чином, оскільки судом касаційної інстанції скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій, на підставі яких ОСОБА_1 перераховано пенсію в розмірі 90%, залишилось чинним рішення Кременчуцького об`єднаного УПФУ №253 від 14 вересня 2016 року про відмову в перерахунку пенсії, а підстави, за яких позивачці було перераховано пенсію перестали існувати, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції по справі № 537/4507/16-а скасовані судом касаційної інстанції.

У зв`язку з чим, 22 травня 2018 року Кременчуцьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області, з посиланням на допущені помилки при перерахунку пенсії, винесено рішення № 17 про зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 80% від її місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 07 березня 2014 року № 18-89 вих 14 (а.с. 167). Про зазначене рішення ОСОБА_1 дізналася у листопаді 2018 року після ознайомлення з матеріалами своєї пенсійної справи № 810217/01.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з вимогою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням відсоткового розміру пенсії на рівні 90% від місячної заробітної плати, тобто без обмеження її відсоткового розміру 80% місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 07 березня 2014 року № 18-89 вих 14.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 листом Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 19 листопада 2018 року № 415/К-14 позивача повідомлено, що при обчисленні розміру пенсії позивача з 01.09.2016 до уваги було взято загальний страховий стаж 26 років 07 місяців 23 дні, та заробітну плату за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 із розрахунку 90% від місячної суми в розмірі 7890,90 грн. згідно з рішенням Крюківського районного суду Полтавської області від 11.10.2016 по справі № 537/4507/16-а та рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2017 по справі № 537/4507/16-а. Оскільки вказані судові рішення були скасовані постановою Верховного Суду від 08.05.2018, відповідачем було проведено перерахунок з 08.05.2018 по зміні розрахунку з 90% до 80% та зміні заробітної плати від місячної суми 6792,92 грн. (а.с.17).

Надаючи оцінку таким діям відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (далі по тексту - Закон № 1789-ХІІ). Зокрема, статтею 50-1 цього Закону, за якою позивачу у цій справі призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).

Відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла станом на дату виходу позивача на пенсію) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

У рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосувалися порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Такий висновок суду першої та апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.05.2018 по справі № 308/11498/16-а, від 19.06.2018 по справі №583/2264/17, від 31.07.2019 по справі № 569/4150/16-а.

З матеріалів справи вбачається, що 05 травня 2010 року позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ в розмірі 84% від суми його місячної заробітної плати (а.с. 97).

В подальшому відповідач безпідставно, без будь-якого обґрунтування та повідомлення позивача, зменшив цей розмір до 80%, який позивач отримувала до 03.01.2017.

Крім того, матеріалами пенсійної справи підтведжено, що після звільнення з органів прокуратури ОСОБА_1 разом із заявою про перерахунок пенсії від 07.03.2014 надавала відповідачу документи, які свідчили про збільшення її стажу роботи в органах прокуратури, оскільки після призначення пенсії позивачка продовжувала працювати (відповідно до трудової книжки та довідки прокуратури Полтавської області від 11.03.2014 № 11-31/14 стаж роботи позивачки в органах прокуратури становить повних 16 років).

Однак, відповідач, маючи у своєму розпорядженні такі документи, не надав їм оцінку, та як наслідок, не врахував їх в подальшому при розгляді заяви позивачки, поданої нею в листопаді 2018 року, пославшись виключно на скасування рішень Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.10.2016р. та Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 по справі № 537/4507/16-а.

Крім того, як вбачається зі змісту вказаної вище постанови, Верховним Судом рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 537/4507/16-а скасовано з тих підстав, що з дня застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 (01 грудня 2015 року) та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про прокуратуру" № 1697-VII, яким інакше врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Так, Верховний Суд, ухвалюючи постанову від 08.05.2018, виходив з того, що 12.09.2016 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України ід 09.12.2015 № 1013 та надала довідку про розмір заробітку станом на 01.12.2015, однак, Управління ПФУ рішенням від 14.09.2016 № 253 відмовило їй у перерахунку пенсії.

При цьому, питання щодо відсоткового розміру пенсії позивача не складало предмету розгляду справи № 537/4507/16-а, а відтак правова оцінка зазначеному питанню судами в межах розгляду такої справи не надавалась.

Враховуючи вищевикладне посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 537/4507/16-а, як на підставу для зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 є таким, що не грунтується на дійсних обставинах, що мали місце у спірних відносинах, а спірний перерахунок пенсії було здійснено відповідачем на основі хибного розуміння та вибіркового тлумачення вищевказаного рішення Верховного Суду.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що рішення на підставі наданих ОСОБА_1 документів щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% від заробітку відповідачем не приймалося, оцінка наданим документам не надавалась, відповідач лише керувався судовими рішеннями, які були скасовані судом вищої інстанції.

За таких обставин, оскільки при розгляді заяви у спірних відносинах відповідач не надав оцінки документам, які містяться в пенсійній справі ОСОБА_1 щодо наявності або відсутності права у позивача на отримання пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% від заробітку, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи встановлені у справі обставини, та з урахуванням норм матріального права, які належить застосувати до вирішення спірного питання, належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є визнання протиправною бездіяльності Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо непроведення на вимогу ОСОБА_1 перерахунку її пенсії виходячи з розміру 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної як на підставі довідки прокуратури Полтавської області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року, так і документів, які містяться в пенсійній справі.

Крім того, відповідачем не обґрунтовано жодним чином зменшення розміру пенсії позивача з 84%, в якому пенсія була призначена з 05.05.2010, до 80%, разом з цим, при розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії відповідач повинен був надати оцінку вказаним обставинам та викласти свої висновки з цього приводу.

Водночас, враховуючи, що рішення Кременчуцького об`єднаного УПФУ від 14.09.2016 № 253 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з розрахунку 90% заробітку є чинним, а за заявою ОСОБА_1 , поданою в листопаді 2018 року, такого рішення не приймалось, висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачки в розмірі 90% заробітної плати та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум є передчасним.

Як встановлено положеннями ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до пункту 4.1. "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2005 за №1566/11846 (далі по тексту -Порядок № 22-1), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

Однак, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

З огляду на наведене, колегія суддів вказує, що позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з травня 2018 року, виходячи з розміру пенсії 90% місячної суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року, та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум, не є належним способом захисту (відновлення) порушеного права у спірних відносинах, у зв`язку з тим, що рішення з цього питання відповідачем не приймалося, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження.

Разом з тим, з огляду на положення ч.2 ст.9 КАС України, з метою належного захисту порушених прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області розглянути питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розміру пенсії 90% від суми місячної заробітної плати з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові.

Керуючись ч.2 ст.9, ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі № 440/1749/19 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо непроведення на вимогу ОСОБА_1 перерахунку її пенсії, виходячи з розміру 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної як на підставі довідки прокуратури Полтавської області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року, так і документів, які містяться в пенсійній справі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (м. Полтава, вул. Соборності, 66, ) розглянути питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", виходячи з розміру пенсії 90% від суми місячної заробітної плати з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у цій постанові.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий С.П. Жигилій