Справа № 280/4367/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2019 року справа № 280/4367/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі № 280/4367/19 (суддя Сіпака А.В.) за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (далі - позивач) звернулось до суду із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 09.08.2019 № 1680 «Про накладення штрафу на ПАТ "Запоріжжяобленерго" за порушення Ліцензійних умов розподілу електричної енергії».

Разом із позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову. В заяві позивач просить суд забезпечити адміністративний позов шляхом зупинення дії постанови відповідача від 09.08.2019 № 1680 «Про накладення штрафу на ПАТ "Запоріжжяобленерго" за порушення Ліцензійних умов розподілу електричної енергії». Доводи позивача зводяться до того, що відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених ч.5 ст.13 цього Закону. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету України. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови відповідача від 09.08.2019 № 1680 призведе до ускладнення та унеможливить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року зупинено дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.08.2019 № 1680 «Про накладення штрафу на ПАТ "Запоріжжяобленерго" за порушення Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії».

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, скаржник просить скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем у заяві про забезпечення позову не було надано жодного доказу про фактичне порушення його прав та інтересів. Підстав вважати, що до вирішення справи по суті захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, відсутні. Вважає, що забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженої постанови є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому вказав, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає рішення законним і обґрунтованим, а тому просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на задоволенні скарги.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, зазначивши, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про забезпечення позову.

Заслухавши представників сторін, вивчивши виділені матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють згідно частини 4 статті 150 КАС України дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відтак, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання (позивачем у справі) вимог законодавства у сфері енергетики та ліцензійних умов з розподілу електричної енергії було складено акти від 05.08.2019 за № 263 та № 264.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято постанову від 09.08.2019 за № 1680, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1 700 000 грн. за порушення п.п. 7 п. 2.2 Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії щодо обов`язку ліцензіата при провадженні ліцензованої діяльності дотримуватися таких організаційних вимог, зокрема в частині надання до НКРЕКП документів (їх копій), інформації (даних, відомостей, звітності), необхідних для виконання НКРЕКП своїх повноважень та функцій, в обсягах та у строки (не менше десяти робочих днів для надання копій документів, пояснень тощо), встановлені НКРЕКП.

В постанові зазначено, що сума штрафу має бути сплачена до Державного бюджету України у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу.

Вважаючи постанову відповідача протиправною, позивач оскаржує її в судовому порядку.

Відповідно до норм ч. 2 - 5 ст.14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 №1540-VIII за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді: 1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; 2) накладення штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, Законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання».

Суб`єкти господарювання, на яких накладено штраф, зобов`язані сплатити його у 30-денний строк з дня одержання копії рішення про накладення штрафу, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі 1,5 відсотка суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Регулятора.

У разі відмови від сплати штрафу та пені їх примусове стягнення здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Регулятора, крім випадків, встановлених частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

З огляду на те, що подання адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови не зупиняє її дію, а також те, що така постанова є обов`язковою для виконання, а її невиконання тягне за собою нарахування пені, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на час подання позивачем заяви наявною була очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Після сплати суми штрафу, в разі задоволення судом позову і скасування оскарженої постанови, позивачу доведеться прикладати значних зусиль для повернення цієї суми з Державного бюджету України як безпідставно сплаченого.

Крім того, вжиття судом заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реалізації суб`єктом владних повноважень його функцій після розгляду спору по суті. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови, не скасовує чинність останньої та не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про і снування підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Стосовно доводів відповідача у апеляційній скарзі, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції втрутився у дискреційні повноваження останнього, колегія суддів зазначає таке.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Отже, дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Види забезпечення позову регулюються статтею 151 КАС України. Відповідно до п.1 ч.1 цієї статті позов може бути забезпечено, зокрема, шляхом зупиненням дії індивідуального акта.

В даному випадку втручання судом у дискреційні повноваження відповідача не відбулося.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі № 280/4367/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, вона може бути оскаржена до Верховного суду в порядку та строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 14.11.2019р.

Повний текст постанови виготовлено 19.11.2019р.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Ю. В. Дурасова

суддя В.А. Шальєва