Справа № 274/2883/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/2883/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Хуторна І.Ю.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

20 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 жовтня 2019 року (повний текст виготовлено 04 жовтня 2019 року у м. Бердичів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління патрульної поліції в Житомирській області (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

позивач 16.05.2019 звернувся із адміністративним позовом до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 348727 від 06.01.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.10.2019 позов задоволено повністю.

Скасовано постанову від 06.01.2019, серії НК № 348727 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 1 статті 122 КУпАП у виді штрафу 255 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано пропущення позивачем десятиденного строку звернення до суду в даній справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 348727 від 06.01.2019, ОСОБА_1 06.01.2019 о 15 годині 57 хвилин, на автодорозі Київ-Чоп-МО6 159 км. с. Березівка, ОСОБА_1 рухався на автомобілі Citroen C 8 з номерним знаком НОМЕР_1 в зоні дії знаку позначеного 5.45 зі швидкістю 89 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Вимір проводився "Трукам 0521".

На підставі вказаного, за вчинення порушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн.

Не погодившись із вказаною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано суду доказів які б підтверджували, що ОСОБА_1 06.01.2019 о 15 годині 57 хвилин, на автодорозі Київ-Чоп-МО6 159 км. с. Березівка на автомобілі Citroen C 8 з номерним знаком НОМЕР_1 рухався в зоні дії знаку позначеного 5.45 зі швидкістю 89 км/год.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 33.5 "Інформаційно-вказівні знаки" розділу 33 ПДР "Дорожні знаки" вказано, що знак 5.45 "Початок населеного пункту" застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак установлюється на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Відповідно до пункту 12.4 розділу 12 "Швидкість руху" ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в адміністративному судочинстві, згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, за перевищення швидкості в межах населеного пункту.

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000521, на якому зафіксовано автомобіль, що рухався зі швидкістю 89 км/год. Вказана обставина також підтверджується і відповідним відеозаписом з приладу TruCam.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що з наданих відповідачем доказів неможливо встановити номер транспортного засобу, марку автомобіля та особу водія.

Крім того, відповідачем не надано відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яким би було зафіксовано зупинку автомобіля, яким вчинено правопорушення, встановлено особу водія, роз`яснено йому права та здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, на компакт-диску із фото та відео доказами з приладу TruCam також містяться фотознімки, з яких видно, що знак 5.60 ПДР "Кілометровий знак" - 159 км автодороги розташований перед знаком 5.45 "Початок населеного пункту", що свідчить про відсутність обмеження швидкості до 50 км/год у населених пунктах, оскільки, знак 5.45 "Початок населеного пункту" застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Стосовно фотознімку з googlemaps на якому видно межі населеного пункту колегія суддів зазначає, що знак 5.45 "Початок населеного пункту" установлюється на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги. При цьому, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, а тому, фотознімок з googlemaps із зображенням території населеного пункту не є документом, яким би мав керуватись учасник дорожнього руху.

Таким чином, з наведеного вбачається, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Разом з тим, в апеляційній скарзі відповідач наголошує на пропущення позивачем десятиденного строку звернення до суду з даним позовом.

Проте, колегія суддів враховуючи пояснення позивача надані у позові та у заяві про усунення недоліків щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про поновлення позивачу пропущеного строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, ч. 1 ст.17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" визначено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Белле проти Франції Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову та скасування постанови серії НК № 348727 від 06.01.2019.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.