Справа № 460/1306/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2019 року м. Рівне №460/1306/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Головатчик А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_1 , представник: Казбулатова О.М., відповідача: представники Дмитрук І.М., Лисенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної установи "Городищенська виправна колонія (№96)"
про визнання дій незаконними, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" про визнання дій щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності незаконними та скасування рішення дисциплінарної комісії від 28.02.2019, протокол №17.

Ухвалою від 25.06.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 16.07.2019.

10.07.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" (а.с.36-38).

Ухвалою від 16.07.2017 суд викликав в судове засідання свідка ОСОБА_2 та закрив підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 19.09.2019.

Розгляд справи 19.09.2019 відкладено за клопотанням представника позивача на 03.10.2019, а в судовому засіданні 03.10.2019 оголошено перерву до 24.10.2019 у зв`язку із задоволенням клопотання сторони позивача про витребуванням у Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Рівненській області копії заяви засудженого ОСОБА_1 , яка направлена до Центру супровідним листом Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" №30/03/923 від 04.03.2019, а також відповідної інформації з приводу дати надходження такої заяви до Центру.

Судове засідання 24.10.2019 відкладено на 31.10.2019 у зв`язку з неможливістю Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" забезпечити проведення відеоконференції для участі позивача в судовому засіданні.

В судовому засіданні 31.10.2019 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно з позовною заявою та поясненнями позивача, який брав участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, та його представника, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що в лютому 2019 року до позивача застосовано дисциплінарне стягнення. Сторона позивача не погоджується з правомірністю притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки позивач не вчиняв дисциплінарного проступку: позивач не залучений до роботи у колонії, 21.02.2019 о 16:40 год. ніяких обов`язкових заходів розпорядком дня передбачено не було, а отже в позивача був вільний час, який він мав право використати на свій розсуд, в тому числі і лежати на ліжку. За таких обставин притягнення його до відповідальності за те, що він лежав на ліжку і дивився телевізор, не ґрунтується на засадах правомірності та добросовісності. Також сторона позивача покликалась на те, що відповідно до ч.5 ст.135 Кримінально-виконавчого кодексу України, особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги. Незважаючи на заяву позивача щодо забезпечення права на користуватися послугами адвоката для здійснення представництва його інтересів, засідання дисциплінарної комісії в установі відбування покарання пройшло без участі адвоката. З наведених підстав, сторона позивача просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з відзивом на позов та поясненнями представників в судовому засіданні, сторона відповідача позов не визнає. Суть заперечень зводиться до того, що 21.02.2019 о 16:40 год. під час проведення чергового обходу сектору максимального рівня безпеки було виявлено, що позивач спав на своєму спальному місці, вкрившись ковдрою. Своїми діями позивач порушив вимоги п.1 ч.3 ст.107 Кримінально виконавчого кодексу України та пункт 2 розділу II Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29.12.2014, за якими засуджені зобов`язані дотримуватися розпорядку дня установи. В свою чергу, за Розпорядком дня для засуджених в секторі для тримання засуджених до довічного позбавлення волі державної установи «Городищенська виправна колонія (№ 96)» з 08:15 по 16:45 години установлено робочий час (за виключенням обідньої перерви тривалістю 30 хв. в період з 11:00 до 13:00). Оскільки позивач порушив розпорядок дня і спав у не відведений для цього час, його правомірно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Окремо сторона відповідача наголошувала на тому, що попередження - це лише письмове застереження про притягнення до дисциплінарної відповідальності певного виду у разі повторного порушення, тобто саме по собі і не є як таким видом стягнення. Стосовно права на захист позивача, то сторона відповідача зауважила, що позивач навіть не звертався до дисциплінарної комісії з відповідним проханням про перенесення засідання для забезпечення участі у такому адвоката, а тому його доводи про порушення права на захист є надуманими. З огляду на це, сторона відповідача вважає, що діяла на підставі, в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством, а тому просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідженням доказів по справі суд встановлено таке.

ОСОБА_1 є особою, яка відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Державній установі "Городищенська виправна колонія (№69)".

Згідно з актом від 21.02.2019, складеним старшим інспектором відділу нагляду і безпеки Піяйко П.В., молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Пінчуком В.В. та старшим оперуповноваженим оперативного відділу Левчуном В.В., цього числа ними засудженому ОСОБА_1 було зроблено зауваження з приводу порушення розпорядку дня установи, на які він не відреагував та продовжував спати, тільки повернувся на інший бік (а.с.44).

21.02.2019 старшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи "Городищенська виправна колонія (№69)" Піяйко П.В. та молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи "Городищенська виправна колонія (№69)" Пінчуком В.В. складено рапорт на ім`я начальника Державної установи "Городищенська виправна колонія (№69)", у якому зазначено, що 21.02.2019 о 16:40 год. під час обходу сектору максимального рівня безпеки для тримання осіб засуджених до довічного позбавлення волі було виявлено засудженого ОСОБА_1 , що утримується в камері №22, який спав на своєму спальному місці, вкрившись ковдрою. На зроблені зауваження про порушення розпорядку дня вказаний засуджений не відреагував, лише на повторно зроблені йому зауваження встав зі свого спального місця (а.с.43, зворотний бік).

Цього ж дня в ході розгляду рапорту від 21.02.2019 працівниками внутрішньої служби ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано аналогічні за змістом письмові пояснення (а.с.45 та зворотній бік).

Допитаний в судовому засіданні як свідок в.о. начальника сектору для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 суду пояснив, що він викликав ОСОБА_1 в службовий кабінет, де останній усно визнавав свою вину і запевняв, що у майбутньому порушень допускати не буде. За таких обставин та з врахуванням того, що порушення є малоістотним, він вирішив запропонувати дисциплінарній комісії обмежитися попередженням з метою дотримання ОСОБА_1 правослухняної поведінки у майбутньому .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав у ОСОБА_1 також і письмові пояснення, у яких засуджений від надання пояснень по суті рапорту від 21.02.2019 до отримання правової допомоги представника (адвоката) з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Рівненській області відмовився (а.с.44 зворотній бік).

Згідно з розпискою, 25.02.2019 о 10:05 год. позивачу повідомлено про призначення засідання дисциплінарної комісії на 28.02.2019 о 14:30 год. та роз`яснено про право повідомити адвоката або іншого спеціаліста в галузі права про участь в засіданні дисциплінарної комісії, а також подати заяву про продовження терміну розгляду дисциплінарного проступку, але не більше як на дві доби (а.с.42 на звороті).

28.02.2019 в.о.начальника сектору для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 складено рапорт, відповідно до якого ним було проведено службову перевірку, зібрано відповідні матеріали стосовно засудженого ОСОБА_1 та встановлено, що 21.02.2019 о 16:40 під час обходу сектору максимального рівня безпеки для тримання осіб засуджених до довічного позбавлення волі було виявлено засудженого ОСОБА_1 , що утримується в камері №22, який спав на своєму спальному місці, вкрившись ковдрою. На зроблені зауваження про порушення розпорядку дня вказаний засуджений не відреагував, лише на повторно зроблені йому зауваження встав зі свого спального місця. У зв`язку з цим, враховуючи причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінку засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, з метою стимулювання засудженого до правослухняної поведінки та керуючись ст.ст.132, 134 КВК України клопотав перед дисциплінарною комісією колонії оголосити засудженому ОСОБА_1 попередження (а.с.42).

28.02.2019 в.о. начальника сектору для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі ОСОБА_2 склав висновок за результатами перевірки факту не дотримання засудженим ОСОБА_1 , який того ж дня затверджений в.о. начальника установи (а.с.41).

За результатами розгляду питання щодо доцільності застосування заходів дисциплінарного впливу до порушника встановленого порядку відбування покарання засудженого ОСОБА_1 на засіданні дисциплінарної комісії з питання доцільності застосування дисциплінарних стягнень 28.02.2019, протокол №17, вирішено за недотримання встановленого порядку відбування покарання, відносно засудженого ОСОБА_1 , обмежитися попередженням з метою забезпечення формування у засудженого мотивів, які спонукають дотримуватися встановленого порядку відбування покарання та дотримуватися правослухняної поведінки у майбутньому (а.с.41 на звороті).

При цьому, позивачем визнано, а матеріалами справи не спростовано, що ні до початку засідання дисциплінарної комісії, ні під час такого засідання 28.02.2019 позивач не клопотав про його перенесення і не подавав заяву з проханням відкласти засідання дисциплінарної комісії через неприбуття адвоката з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Рівненській області.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України), кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч.2 ст.7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Статтею 9 КВК України встановлено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації. Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність. Обов`язки засуджених, до яких судом застосовано пробацію, визначаються цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі врегульовані Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018 №2823/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за №1010/32462 (далі - Правила №2823/5).

Ці Правила обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи (п.1 розділу І "Загальні положення" Правил №2823/5).

Відповідно до п.2 розділу ІІ "Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань" Правил №2823/5, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами.

Пунктом 1 розділу VI "Розпорядок дня в установах виконання покарань" Правил №2823/5 передбачено, що у кожній установі виконання покарань організовується суворо регламентований розпорядок дня з урахуванням особливостей роботи з різними категоріями засуджених, оперативної обстановки, пори року, місцевих умов та інших конкретних обставин.

Розпорядок дня складається з підйому, туалету, фізичної зарядки, приймання їжі, розводу на роботу, перебування на виробництві та навчанні, перевірки наявності засуджених, проведення виховних, культурно-масових та спортивно-оздоровчих заходів тощо. При цьому передбачаються безперервний восьмигодинний сон засуджених і надання їм вільного часу не менше ніж дві години.

Розпорядок дня засуджених в Державній установі "Городищенська виправна колонія (№96)" затверджений наказом начальника установи від 12.02.2018 №33-ОД-18 "Про затвердження розпорядку дня для засуджених" (а.с.46).

Зокрема, як додаток 5 до зазначеного наказу затверджено розпорядок дня для засуджених в дільниці посиленого контролю, дільниці з триманням засуджених в приміщеннях камерного типу та секторі для тримання засуджених до довічного позбавлення волі Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)", згідно з яким з 08:15 год. по 16:45 год. "робочий час" засуджених, а "вільний час" з 19:00 год. по 21:30 год., "сон" з 22:00 год. по 06:00 год. (а.с.47).

Як свідчать матеріали справи, 21.02.2019 о 16:40 під час обходу сектору максимального рівня безпеки для тримання осіб засуджених до довічного позбавлення волі було виявлено засудженого ОСОБА_1 , що утримується в камері №22, який спав на своєму спальному місці, вкрившись ковдрою. На зроблені зауваження про порушення розпорядку дня вказаний засуджений не відреагував, лише на повторно зроблені йому зауваження встав зі свого спального місця.

На спростування вказаного позивач лише зазначив, що не спав, а дивився телевізор, лежачи на ліжку, оскільки був не залученим до роботи і мав вільний час, яке і використовував на власник розсуд. Такі доводи позивача суд оцінює критично та до уваги не бере, оскільки Розпорядком дня засуджених в Державній установі "Городищенська виправна колонія (№96)" чітко визначено години "вільного часу".

При цьому, суд зазначає, що перебування засуджених в установі виконання покарань у зв`язку з вчиненням останніми злочинів, пов`язано з певними обмеженнями, які, в тому числі, втілились у розробленні для засуджених розпорядку їхнього дня, з яким останніх ознайомлено під підпис і якого вони, згідно положень КВК України, повинні неухильно дотримуватись. При цьому, відхилення від затвердженого розпорядку дня можливе лише з дозволу керівництва установи за наявності виключних підстав.

Таким чином, відповідачем доведено, що в даному випадку позивач своїми діями порушив вимоги пункту першого частини третьої статті 107 КВК України у вигляді порушення розпорядку дня, а саме: сон у невідведений для цього час.

Статтею 131-1 КВК України передбачено, що дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

При цьому, попередження - це письмове застереження про притягнення до дисциплінарної відповідальності певного виду у разі повторного порушення.

Порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, визначений ст.134 КВК України.

Частинами 1, 3, 15 та 16 статті 134 КВК України передбачено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При накладенні стягнення на засудженого адміністрація колонії надає йому можливість у встановленому порядку повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид. Якщо адміністрація колонії прийняла рішення обмежитися іншими профілактичними заходами, це відображається у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим та доводиться до відома особи під підпис.

Відповідно до ч.7 ст. 135 КВК України рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Також, ч.1 та ч.2 ст.135 КВК України визначено, що питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії. До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки.

Згідно з ч.4 ст. 135 КВК України особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги (ч. 5 ст. 135 КВК України).

Тобто, відповідно до зазначених норм права на відповідача покладено обов`язок повідомити засудженого про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення та надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Вказане узгоджується з положеннями п.7 ч.1 ст. 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 №3460-VI, згідно з якими право на безоплатну вторинну правову допомогу мають, зокрема, особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі.

Таке право включає, зокрема, здійснення представництва інтересів осіб в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

Таким чином, позивач є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу в розумінні Закону №3460-VI.

Суд також звертає увагу на те, що згідно з ст.59 Конституції України, кожному гарантується право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Згідно з ст.18 Закону №3460-VI звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

При цьому, за правилами п.5 наказу Координаційного центру з надання правової допомоги від 25.12.2014 №33 "Питання видання доручень центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги" регіональний центр приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі звернення осіб, засуджених до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, що оформлюється відповідним наказом, протягом п`яти днів з дня надходження письмового звернення.

З досліджених судом доказів, встановлено, що позивачу 25.02.2019 повідомлено, що він має можливість у встановленому порядку повідомити адвоката або іншого фахівця у галузі права про присутність на засіданні дисциплінарної комісії установи щодо доцільності застосування заходів стягнення, яке відбудеться 28.02.2019.

Також, судом встановлено, а учасниками справи не заперечувалося, що 26.02.2019 позивач виявив бажання скористатися послугами адвоката з метою представлення його інтересів на засіданні комісії і подав відповідачу заяву, адресовану Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області, для її надсилання адресату (а.с.48).

Позивач стверджував, що після того як він дізнався про складання рапорту він звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Рівненській області за отриманням такої допомоги у дисциплінарному провадженні. Наголошував, що відповідачем було невчасно направлено вказану заяву, а тому Центром було прийнято рішення про надання безоплатної правової допомоги вже після притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

На підтвердження вказаного стороною позивача долучено до матеріалів справи супровідний лист Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" від 04.03.2019 №30/03/923 (а.с.79).

На виконання ухвали суду від 03.10.2019 Регіональний центр з надання безоплатної правової допомоги у Рівненській області повідомив, що заява ОСОБА_1 направлена Державною установою "Городищенська виправна колонія (№96)" до центру 04.03.2019 і отримана адресатом 12.03.2019. Водночас, долучено супровідний лист від 04.03.2019 №30/03/923, заяву позивача та витяг з Журналу обліку вхідної документації (а.с.97-101), на підставі яких судом встановлено, що вказаним супровідним листом дійсно направлялася заява ОСОБА_1 , однак не від 26.02.2019, а від 01.03.2019, і з її змісту слідує, що останній просив надати йому безоплатну вторинну правову допомогу адвоката для представлення його інтересів в Рівненського окружному адміністративному суді при розгляді його позовної заяви щодо бездіяльності адміністрації Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" та зобов`язання вчинення певних дій (а.с.99). Тобто вказана заява засудженого не стосується розгляду дисциплінарною комісією матеріалів по факту недотримання 21.02.2019 ОСОБА_1 розпорядку дня.

Окремо суд зауважує, що за правилами ч.3 ст.134 КВК України, стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

А згідно з ч.4 ст.135 КВК України, особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Будучи повідомленим 25.02.2019 про дату засідання дисциплінарної комісії 28.02.2019 позивач не подавав відповідачу заяви про продовження вказаного терміну та не клопотав про перенесення засідання дисциплінарної комісії для забезпечення реалізації його права на отримання правової допомоги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Державною установою "Городищенська виправна колонія (№96)" виконано належним чином обов`язок повідомити засудженого про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення та надано йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги, а сам розгляд питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності на засіданні дисциплінарній комісії 28.02.2019 був проведений у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд вважає за необхідне також зазначити і те, що в повноваження адміністративної юстиції не входить оцінка і кваліфікація тяжкості вчиненого проступку зі сторони засудженого. Межами розгляду вказаного спору є виключно оцінка дій і рішень позивача на відповідність критеріям, встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України і судом не встановлено фактів, які б вказували на те, що відповідачем порушено такі критерії.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо. Процедура дисциплінарного провадження і строки відповідачем також в повній мірі дотримані.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається останній, не дає суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

В зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 (перебуває в ДУ «Городищенська виправна колонія №96» с.Городище,35341, паспорт МЮ №418419) в позові до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96) (с.Городище, Рівненського району, 35341, ) про визнання дій незаконними, скасування рішення дисциплінарної комісії від 28.02.2019 протокол №17,- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 11 листопада 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.