Справа № 160/1172/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 листопада 2019 року

Київ

справа №160/1172/19

адміністративне провадження №К/9901/30377/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Юрченко В.П., Гімона М.М.,

розглянув матеріали касаційної скарги адвоката Астраханцевої Лоліти Трохимівни, представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019 у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, Приватне підприємство фірма «Бомонд», про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» звернулося до суду із позовною заявою до Кам`янської міської ради, в якій просило: визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янської міської ради №1105-25/VII від 22.06.2018 року «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста»; визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янської міської ради від 29.09.2017 року №816-19/VII, яким затверджено Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2019, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Адвокат Астраханцева Л.Т., представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є предметом судового розгляду у цій адміністративній справі, предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи, викладені в касаційній скарзі, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що згідно з пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797-VIII, пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 року №2245-VІІІ, у 2017 та 2018 роках в частині плати за землю вимоги, зокрема підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України не поширюються на рішення органів місцевого самоврядування, які прийняті на виконання цього Закону. Оскільки АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», як на підставу позову про визнання протиправним і скасування рішень Кам`янської міської ради №1105-25/VII від 22.06.2018 року «Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста» та від 29.09.2017 року №816-19/VII « Про затвердження Положення про порядок обчислення та сплати орендної плати за земельні ділянки у межах міста» посилалось на невідповідність цих рішень підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, суди першої та апеляційної інстанцій, застосувавши норми пункту 3 розділу ІІ Закону №1797-VIII та пункту 3 розділу ІІ Закону №2245-VІІІ, відмовили у задоволенні позову. Такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права до подібних правовідносин, висловленій в постанові від 21.10.2019 у справі № 2040/7667/18 (К/9901/14726/19).

Правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права до встановлених обставин є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

За правилами пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні, судові рішення першої та апеляційної інстанцій не підлягають касаційному оскарженню, відповідно у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Астраханцевої Лоліти Трохимівни, представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

В.П. Юрченко

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду