Справа № 200/7108/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 р. Справа№200/7108/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представника позивача: Яковлєва А.С.

представник відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний Головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ

Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі - позивач, ГУ ДФС у Донецькій області) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ) із позовом про стягнення з фізичної особи податкового боргу у розмірі 356 752,19 грн., а саме:

81 018,06 грн. - податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (крім податку на додану вартість від операцій з ввезення лікарських засобів);

12 935, 61 мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами;

262 798,52 грн., акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів);

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем не сплачено податковий борг у розмірі, що раніше не був заявлений до суду у сумі 356 752,19 грн. Вказаний податковий борг є узгодженим, проте самостійно не погашений. Відповідачу в порядку та у строки, передбачені ПК України, направлена податкова вимога, проте податковий борг фізичною особою у визначені строки не сплачено, що є підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року ухвалено вийти зі спрощеного позовного провадження. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 10 вересня 2019 року задоволено клопотання позивача про заміну позивача у справі, замінено позивача у справі з ГУ ДФС у Донецькій області на Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області (надалі - ГУ ДПС у Донецькій області).

Протокольною ухвалою суду підготовче засідання від 24 вересня 2019 року відкладено за клопотанням представника відповідача.

Протокольною ухвалою суду підготовче засідання від 16 жовтня 2019 року відкладено за клопотанням представника відповідача, у зв`язку із його поганим самопочуттям. Ухвала суду мотивована тим, що хоча вказане клопотання не може бути визнано достатньою підставою для відкладення, однак, зважаючи на заявлений у справі розмір боргу та з метою дотримання права відповідача на участь у розгляді справи, суд дійшов висновку про його задоволення.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року вирішено провести підготовче засідання, призначене на 13 листопада 2019 в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення відеоконференції доручено Донецькому апеляційному суду.

Відповідач та представник відповідача у підготовче засідання від 13 листопада 2019 року не з`явилися, клопотань про відкладення до суду не надсилали, про час та дату були повідомлені належним чином, про що свідчать електронні повістки від 17.10.2019 та від 21.10.2019 на електронну адресу представника відповідача, яка вказана на його вихідних документах та рекомендоване поштове відправлення № 52, яке вручено представнику позивача особисто 25.10.2019, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Із врахуванням думки представниці позивача та відповідно до ч. 2 ст. 181 та ч. 1 ст. 205 КАС України, суд розглянув справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача.

Враховуючи, що про час та дату розгляду справи відповідач повідомлявся неодноразово, зважаючи на численні клопотання про відкладення розгляду справи, беручи до уваги, що сторони зобов`язані користуватися наданими їм правами добросовісно, а суд має розглянути справу у встановлений процесуальним законом строк, суд вважає, що право відповідача на доступ до правосуддя не є обмеженим.

Протокольною ухвалою суду від 13 листопада 2019 року підготовче провадження у справі закрито, розгляд справи по суті вирішено проводити у це й же день, проти чого представниця позивача не заперечувала.

У судовому засіданні від 13 листопада 2019 року представниця позивача позовні вимоги підтримала, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Суд, заслухавши надані пояснення представниці позивача, перевіривши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини у справі.

Фізична особа ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 27.11.2003 Іллічівським РВ Маріупольського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

З 24.10.2018 по 30.10.2018 ГУ ДФС у Донецькій області проведено позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з питань державної митної справи, в частині дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при переміщенні транспортного засобу через митний кордон України, який ввезено 21.06.2017, за результатами якої 06.11.2018 року складено акт № 1268/05-99-13-04/.

Копія наказу про проведення перевірки від 13.09.2018 № 169 та письмове повідомлення від 17.09.2018 № 633 про час та дату проведення перевірки направлено поштою листом з повідомленням про вручення від 17.09.2018 №40427/10/05-99-13-04-26 на податкову адресу ОСОБА_1 та вручено 22.09.2018.

Підставою для проведення документальної невиїзної перевірки ОСОБА_1 є матеріали щодо порушення митних правил Донецької митниці ДФС, згідно яких задокументовано порушення митних правил громадянином ОСОБА_1 при ввезені на митну територію України транспортного засобу в режимі транзиту, а саме.

25.10.2017 в результаті опрацювання листа Чернігівської митниці ДФС № 4011/25-70-20-04 від 20.09.2017 щодо порушення строків, визначених ст. 96 МК України Донецькою митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0127/70000/17 у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст.470 МК України.

Постановою Донецької митниці ДФС України від 28.11.2017 у справі про порушення митних правил № 0127/70000/17 гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.3 ст. 340 МК України, а саме перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу «AUDI А4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , до органу доходів і зборів більше ніж на 10 діб.

Постановою Донецької митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 23.01.2018 № 0170/70000/17 ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно інформації баз даних автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) «Інспектор» транспортний засіб «AUDI А4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , з митної території України, після 28.11.2017 не вивозився та у інший митний режим не поміщався.

Згідно із відповідями митниць ДФС на лист Донецької митниці ДФС від 24.11.2017 № 7630/7/05-70-20-04 інформація щодо звернення гр. ОСОБА_1 з приводу поміщення транспортного засобу «AUDI А4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , в інший митний режим або з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили відсутня.

Відповідно висновку № 2633 судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 11.12.2017 вартість «AUDI А4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 становить 2 999,00 євро (згідно з курсом валют встановленим НБУ станом на 21.06.2017 складає 81 104, 49 грн.)

У висновках вказаного вище акта документальної невиїзної перевірки ГУ ДФС у Донецькій області встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 в порушення ст. 90, ч. 1 ст. 93, п.1 ч.1 ст. 95, ст. 102, ст. 284, п.2 ч. 1 ст. 292, ст. 295, п.4 ч. 10 ст. 374 МК України здійснив ввезення на територію України транспортного засобу в митному режимі, без сплати митних платежів та порушив умови такого транзиту, внаслідок чого в порушення ст. 289, ст.293, ч.4 чт. 296, ст. 276, 278, ст. 377, п. 3 ст. 380 МК України та ч.3 п.180.1 ст.180, п. 185.1 ст.185, п. 206.6 ст. 206, п. 212.1 ст.212, п. 213.1, пп. 213.3.3 п. 213.3 ст. 213 п. 218.3 ст. 218 ПК України не сплатив митні платежі, які згідно з діючим законодавством необхідно сплатити до Державного бюджету України в сумі 240 226, 09 грн., а саме:

мито у розмірі 8 710, 45 грн;

акцизний податок у розмірі - 176 960,54 грн.;

податок на додану вартість у розмірі 54 555,10 грн.

Вказаний акт перевірки направлений ОСОБА_1 07.11.2018 рекомендованим поштовим відправленням, з повідомленням про вручення про що свідчить фіскальний чек та вручений ОСОБА_1 особисто 15.11.2018, про що свідчить підпис останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

На підставі висновків акта перевірки від 06.11.2018 № 1268/05-99-13-04/ НОМЕР_2 , податковим органом прийнято

- податкове повідомлення-рішення від 29.11.2018 № , яким за порушення ст. 289, ст.293, ч.4 чт. 296, ст. 377, ч. 3 ст. 380 МК України та п. 212.1 ст.212, п. 213.1, пп. 213.3.3 п. 213.3 ст. 213 п. 218.3 ст. 218 ПК України та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок у розмірі 176 960,54 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі абз. 2 п. 123.1 ст.123 ПК України у розмірі 44 240, 13 грн., загальна сума - 221 200,67 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 29.11.2018 № , яким встановлено порушення ст. 289, ст.293, ч.4 чт. 296, ст. 377, ч. 3 ст. 380 МК України, п. 180.1 ст.180, п.185.1 ст.185, п. 206.6 ст. 206 ПК України та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів у розмірі 54 555,1 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі абз. 2 п.123.1 ст.123 ПК України у розмірі 13 638,77 грн., загальна сума - 68 193,87 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 29.11.2018 № , яким встановлено порушення ст. 276, ст. 278, ст. 289, ст. 293, ч. 4 ст. 296 ст. 377, ч. 3 ст. 380 МК України та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами у розмірі 8 710,45 та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі абз. 2 п. 123.1 ст.123 ПК України у розмірі 2 177, 61 грн., загальна сума - 10 888,06 грн.

Перелічені податкові повідомлення-рішення направлені із супровідним листом від 30.11.2018 № 55457/10/05-99-13-04-26, рекомендованим листом № 505, про що свідчить фіскальний чек Укрпошти від 30.11.2018.

Зазначене поштове відправлення направлено за адресою АДРЕСА_1 , не вручено адресату з причин «за закінченням терміну зберігання», про що свідчить конверт поштового відправлення, трек-номер для відстеження 505.

17 січня 2019 року податковим органом прийнято рішення № 5/99 про опис майна у ОСОБА_1 у податкову заставу та податкова вимога № 4-17 про сплату податкового боргу, загальний розмір якого станом на 16.01.2019 складав 356 752,19 грн.

Перелічені рішення направлено ОСОБА_1 із супровідним листом від 17.01.2019 № 4291/10/05-99-17-01-06, про що свідчить фіскальний чек Укрпошти від 18.01.2019, відправлення вручено члену сім`ї 23.01.2019, про що свідчить відстеження поштового відправлення трек-номер 261.

У зв`язку із несплатою нарахованих податкових зобов`язань відповідачем донараховано пеню згідно пп. 129.1.2 п.129.1 ст. 129 ПК України за такими платежами:

податок на додану вартість у розмірі 12 824,19 грн. (борг виник 14.01.2019);

акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів. та велосипедів) у розмірі 41 597,85 грн. (борг виник 14.01.2019);

мито, на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами у розмірі 2 047,55 грн. (борг виник 14.01.2019)

Таким чином, сума боргу (з урахуванням пені), що заявлений до стягнення у даній справі складається з такого:

податок на додану вартість у розмірі 81 018,06 грн.;

акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів. та велосипедів) - 262 798,52 грн.;

мито, на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами - 12 935,61 грн.

Загальна сума боргу - 365 752,19 грн.

Станом на дату розгляду справи відповідачем вказана сума боргу у добровільному порядку не погашена, про що свідчать ІКП платника за платежами: податок на додану вартість, акцизний податок та мито на товари, що пересилаються.

Надані у справі письмові докази, перелічені вище, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36 ПК України на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 6.1 статті 6 ПК України визначено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до нього Кодексу.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Стаття 129 ПК України. 129.1. Нарахування пені розпочинається:

129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

За змістом п. 56.18. ст. 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. (абз.4 п. 56.18. ст. 56 ПК України).

У ході розгляду справи доказів оскарження та скасування перелічених вище податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги не встановлено.

Відповідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 11.09.2018 справа № 810/4417/16 міститься такий правовий висновок: «Таким чином, судом апеляційної інстанції обґрунтовано враховано, що питання правомірності прийняття позивачем податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги не охоплюється предметом даного позову, оскільки дані рішення суб`єкта владних повноважень не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Крім того, судом апеляційної інстанції доречно звернуто увагу на те, що відповідач не позбавлена права оскаржити податкове повідомлення-рішення протягом строку, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України.»

У постанові Верховного Суду від 31.08.2018 справа № 826/14195/16 зазначено: «Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача несплаченого податкового боргу, то предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу в судовому порядку; встановлення факту його сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі, в черговості, та за рахунок платежів, встановлених Податковим кодексом України, тощо».

У зв`язку із викладеним, суд керується наступним.

Статтею 42 ПК України встановлено порядок листування з платником податків.

Відповідно до п. 42.1. ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Судом встановлено, що перелічені вище податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлені відповідачу з дотримання вказаних вище положень ПК України.

Стаття 59 ПК України. Податкова вимога.

59.1. У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

59.3. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога від 17.01.2019 форми «Ф» № 4-17 положенням ст. 59 ПК України відповідає.

Із врахуванням дати повернення на адресу відповідача поштовового відправлення, яким направлялися вказані вище податкові повідомлення-рішення (згідно штампу відділення зв`язку на конверті), та граничного строку сплати таких у добровільному порядку (10 днів) податковий борг виник 14.01.2019, а податкова вимога винесена 17.01.2019, тобто із дотриманням передбаченого ст. 59 ПК України строку.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку податкового боргу, що є предметом даного позову.

Відповідно до п.п. 20.1.28 та 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати з банків та інших фінансових установ пеню за несвоєчасне виконання ними рішень суду та доручень платників податків про сплату податків, зборів, платежів; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України). Згідно пункту 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відтак, виходячи з вимог ст. 95 ПК України, податкова заборгованість платників податків стягується контролюючим органом на підставі рішення суду шляхом: стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та за рахунок реалізації майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків. При цьому, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з платника податків виникає у контролюючого органу через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача податкового боргу, підтвердженого наданими позивачем доказами, та у зв`язку з закінченням шістдесятиденного строку з дня надіслання відповідачу податкової вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення з платника податків податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 81 018,06 грн. - податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (окрім податку на додану вартість від операції з ввезення лікарських засобів); 12 935,61 грн. - мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами; 262 798,52 грн. - акцизний податок з ввезення транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів).

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 13 листопада 2019, повний текст рішення виготовлений 18 листопада 2019 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк