Справа № 127/29832/19
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/505/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенанта поліції Мишка Андрія Олександровича (місце знаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського, 32-А) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.10.2019 р. відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАК № 1651993 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що він 21.10.2019 року о 15 год. 32 хв. на автомобільній дорозі «М07», 34 км. Київ-Коваль керуючи автомобілем марки «DAF СF 85.430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Рacton" д.н.з. НОМЕР_2 в якому здійснював перевезення ліс кругляк із встановленим додатковим обладнанням (стойок) без погодження у відповідних органах поліції, переобладнання, чим порушив п. 31.3 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зазначено тип напівпричепа Pacton TXL339 д.н.з. НОМЕР_2 - « напівпричіп - загальний НОМЕР_5 - бортовий - Е».

Позивач звертає увагу на те, що даний напівпричіп може використовуватись для перевезення різного роду вантажів (не лише лісоматеріалів), в залежності від потреб перевізника. 21.10.2019 на напівпричепі бортовому Pacton TXL339 д.н.з. НОМЕР_2 перевозились лісоматеріали.

У зв`язку з викладеною обставиною та з метою належної фіксації вантажу, що перевозився на напівпричіп Pacton TXL339 д.н.з. НОМЕР_2 було додатково встановлено (прикручено) спеціальні прилади для кріплення вантажу - «коники» («рожни»), що фіксуються за допомогою болтів та, за необхідності, можуть бути зняті у будь-який момент. Саме за допомогою «рожнів» та спеціальних ременів лісоматеріали, які надійно фіксуються на напівпричепові та не створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху.

На думку позивача установлення «рожнів» на напівпричіп не призводить до зміни типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, оскільки вони не фіксуються на напівпричепі назавжди. У випадку із перевезенням лісоматеріалів «рожни» використовуються як додаткова фіксація (тара) для перевезення вантажу. За необхідності, «рожни» знімаються шляхом відкручування болтів та напівпричіп використовується для перевезення інших вантажів. Тобто, установка (прикручування) «рожнів» не є переобладнанням автомобіля, оскільки воно не призводить до зміни облікових даних механічного транспортного засобу - установлення «рожнів» у комплексі зі спеціальними ременями є тимчасовим заходом, що вживається перевізником для надійної фіксації вантажу. Тому, зміни до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу щодо типу транспортного засобу на «лісовоз» внести неможливо, оскільки протягом декількох днів за допомогою цього ж напівпричепа Pacton TXL339 д.н.з. НОМЕР_2 може здійснюватись перевезення різних видів вантажів без «рожнів», наприклад - лісоматеріалів, бетонних конструкцій, цеглин тощо. Тобто, фіксація лісоматеріалів на напівпричепі за допомогою кріплення (прикручування) «рожнів» не є переобладнанням транспортного засобу, яке потребує за дозволу Національної поліції.

Окрім того, з протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00770-00261-18 від 09.11.2018 (дійсний до 09.11.2019) вбачається, що транспортний засіб Pacton TXL339 д.н.з. НОМЕР_2 після технічного контролю визнано технічно справним. Тобто факт переобладнання з напівпричепа бортового Е на лісовоз відсутній.

Таким чином, позивач вважає, що в його діях - у перевезенні лісоматеріалів транспортним засобом, який не було переобладнано під лісовоз, відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме - «переобладнання транспортного засобу із порушенням встановлених законодавством норм», оскільки відсутній сам факт переобладнання.На підставі викладеного просить його позовну заяву задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

04.11.2019 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенанта поліції Мишка А.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення Відповідач в судове засідання не з`явився та не надіслав письмових заперечень проти позову, що у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух"встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.10.2019 року інспектором 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенантом поліції Мишком А.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1651993, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 21.10.2019 року о 15 год. 32 хв. на автомобільній дорозі «М07», 34 км. Київ-Коваль керуючи автомобілем марки «DAF СF 85.430» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Рacton" д.н.з. НОМЕР_2 в якому здійснював перевезення ліс кругляк із встановленим додатковим обладнанням (стойок) без погодження у відповідних органах поліції, переобладнання, чим порушив п. 31.3 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенантом поліції Мишком А.О.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом з напівпричіпом в якому здійснював перевезення ліс кругляк із встановленим додатковим обладнанням (стойок) без погодження у відповідних органах поліції, переобладнанням, чим порушив п. 31.3 а ПДР України.

Відповідальність за частиною 1 статті 121 КУпАП передбачає керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 31.3 а ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Вузли та агрегати, призначені для встановлення на один транспортний засіб, неприпустимо самостійно встановлювати на інший транспортний засіб, що знаходиться в експлуатації. У разі якщо транспортний засіб переобладнаний або укомплектований вузлами і агрегатами, які призначені для встановлення на інші транспортні засоби, таке переобладнання має бути узгоджене із заводом-виробником або уповноваженою на те організацією (пункт 32.1 є)) після проведення досліджень, пов`язаних з безпечністю переобладнаного транспортного засобу. Дослідження з безпечності транспортного засобу можуть проводитися тільки організацією, що мають ліцензію на дослідження переобладнаних або новостворених транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 32 ЗУ «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

З постанови КМУ від 21.07.2010 року № 607 «Про затвердження Порядку переобладнання транспортних засобів» вбачається, що переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що напівпричеп Pacton TXL339 д.н.з. НОМЕР_2 - « напівпричіп - загальний НОМЕР_5 - бортовий - Е».

З протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00770-00261-18 від 09.11.2018 вбачається, що транспортний засіб Pacton TXL339 д.н.з. НОМЕР_2 після технічного контролю визнано технічно справним. Тобто факт переобладнання з напівпричепа бортового Е на лісовоз відсутній.

Наведене свідчить про те, що станом на час розгляду даної справи в судді відсутні відомості, які свідчили про те, що напівпричеп Pacton TXL339 д.н.з. НОМЕР_2 є переобладнаним.

Отже, приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у Київській області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак видео з нагрудної камери інспектора суду не надано.

Оскільки відповідачем не представлено суду заперечень на даний позов та не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Крім того, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАК № 1651993 від 21 жовтня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП, винесену інспектором 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенантом поліції Мишком А.О. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 121, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенанта поліції Мишка Андрія Олександровича (місце знаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського, 32-А) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1651993 від 21 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 340 гривень, винесену інспектором 1 батальйону 2 роти патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області лейтенантом поліції Мишком Андрієм Олександровичем та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя