Справа № 591/6987/17
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/6987/17
Провадження № 2-а/591/16/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми справу за адміністративним

позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в якому просить суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) начальника фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) щодо не внесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 04 грудня 2015 року за №839 щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги за 2016, 2017 роки, грошової премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати начальника фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) скласти нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить, щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, грошові премії за підсумками 2015, 2016 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити та з 02 грудня 2015 року виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до складу якого включена щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, грошові премії за підсумками 2015, 2016 роки, здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з 02 грудня 2015 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 24 вересня 2015 року №761 у відповідності до підпункту «б» частини шостої ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті, п.1 пп. «б» звільнений з військової служби в запас (за станом здоров`я), штатна посада на час звільнення: начальник служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), вислуга років у Збройних Силах становить 24 роки 04 місяці. Пенсія позивачу призначена з 02.12.2015 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». При призначенні пенсії головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумської області позивачу був врахований посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, середній розмір премії за 24 місяці. Однак, у довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача, виданої від 04.12.2015 року за №839 не були включені: щомісячна додаткова грошова винагорода, матеріальна допомога, грошова премія. Не включення в довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги, грошової премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивач вважає протиправним та таким, що призвело до отримання пенсії за вислугу років у меншому ніж належить позивачу розмірі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бордюк Ю.В. в письмовій заяві позов підтримала повністю. Просить суд його задоволити і слухати справу у її відсутність і відсутність позивача.

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, представник до суду не з`явився. Військовою частиною НОМЕР_1 , 19.12.2017 року було надано відзив, в якому просить суд відмовити у задоволені позову, у зв`язку з тим що законом не передбачено включення у довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії з нагоди дня Збройних сил України, винагороди за безпосередню участь в антитерористичної операції.

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про день та час розгляду справи повідомлене належним чином, представник до суду не з`явився. 21.12.2017 року надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши зокрема про те, що при призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області додержані вимоги ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 7 постанови КМУ №393 від 17.07.1992 року. Головне управління Пенсійного фонду України в Сумвській області керувалося лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були надані відповідними органами, та не могло визначити і врахувати будь-які інші показники грошового забезпечення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав:
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України, отримує пенсію за вислугу років відповідно до закону №2262-XII як особа, звільнена з військової служби, та перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФУ в Сумській області.

З 02.12.2015 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до закону №2262-XII у розмірі 2111 грн. 05 коп..

При обчисленні пенсії ГУ ПФУ в Сумській області врахувало грошове забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в листопаді 2017 року отримав довідку про фактично нараховане грошове забезпечення від 16 листопада 2017 року №774.

Порівнюючи данні наведені у Довідці про додаткові види грошового забезпечення пенсії від 04 грудня 2015 року №839 та довідці про фактично нараховане грошове забезпечення від 16 листопада 2017 року №774 вбачається, що в довідці про додаткові види грошового забезпечення пенсії від 04 грудня 2015 року №839 начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 не враховано щомісячну додаткову грошову винагороду, матеріальну допомогу, допомогу на оздоровлення та додаткову премію, які позивач отримував під час служби і з яких сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (з наступними змінами) встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду (далі винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови №1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 закону України №2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом України №2011-XII також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 Постанови №1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови №1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України №2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV.

Згідно з ч.2 ст.43 Закону України №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - постанова №393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне.

Згідно зі ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п.1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міноборони від 11.06.2008 року №260, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п.7 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, затверджується Кабінетом Міністрів України. Такий перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010року №1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Зазначений Перелік не містить таких видів виплат, як щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за підсумки року, винагороди за тривалість безперервної військової служби за 25 років.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії, які позивач отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.10.2015 року у справі №21-2942а15 щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Згідно до постанови Верховного Суду України від 20.02.2012 у справі № 21-430а11, за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що пенсія позивачу повинна виплачуватись в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до якого включена щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області не надано доказів наявності підстав для не врахування при обчисленні розміру пенсії позивача щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, премії, а тому вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо не внесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 04 грудня 2017 року за №839 щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, грошової премії за підсумками 2015, 2016 років, винагороди за тривалість безперервної військової служби які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 6 КАС України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача подати висновок та відповідні документи визначеній судом особі є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 скласти нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить, щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, грошові премії за підсумками 2015, 2016 роки, винагороду за тривалість безперервної військової служби за 25 років.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-7, 72-79, 90, 229, 241, 244-246, 255,257, 258,262, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . Код НОМЕР_4 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40030, м. Суми, вул. Пушкіна,1, Код ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії задоволити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . Код НОМЕР_4 ) щодо не внесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення видану ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) для обчислення пенсії від 04 грудня 2015 року за №839 щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової премії з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . Код НОМЕР_4 ) скласти нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, які ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить: щомісячну додаткову грошову винагороду, матеріальна допомоги на оздоровлення, матеріальну допомоги, грошової премії з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40030, м. Суми, вул. Пушкіна,1, Код ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсії за вислугу років, починаючи з 02 грудня 2015 року з урахуванням при обчислені даних нової довідки.

Рішення суду може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 листопада 2019 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО