Справа № 620/2765/19
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Чернігів Справа № 620/2765/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (надалі також ГУ ПФ України в Чернігівській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу за вислугу років;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на пільгових умовах з 07.11.2015.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відмова ГУ ПФ України в Чернігівській області в призначенні йому пенсії за вислугу років є протиправною, адже станом на день звільнення вислуга років позивача в пільговому обчисленні становить 23 роки 1 місяць 27 діб, що відповідає вимогам чинного законодавства для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. Крім того, позивач вказує, що Головне управління Національної поліції в Чернігівській області не є правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, тому є всі законні підставі вважати, що позивач звільнився зі служби, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області подано відзив на позов, в якому останнє просить відмовити у задоволенні позову, оскільки право на призначення пенсії за вислугу років виникає за сукупності умов: звільнення особи з військової служби та наявності достатньої кількості вислуги років. Таким чином, відповідач зазначає, що для призначення пенсії за вислугу років позивачу необхідно звільнитись зі служби в органах поліції та мати вислугу 22 календарних роки та 6 місяців. Проте позивач проходить службу в Національній поліції України, а календарна вислуга років складає 18 років та 08 місяців, що не дає позивачеві права на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Крім того, відповідач наполягає на тому, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, оскільки його звільнено зі служби в 06.11.2016 та саме з цього часу розпочався строк на звернення до суду, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства. До суду ОСОБА_1 звернувся лише 17.09.2019, тобто з порушенням встановленого шестимісячного строку, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи питання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропуску строків звернення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, з огляду на матеріали справи позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ 06.11.2015. До суду ОСОБА_2 з даною позовною заявою звернувся 17.09.2019.

Однак, судом встановлено, що позивач з часу свого звільнення зі служби неодноразово звертався спочатку до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Чернігівській області з приводу підготовки необхідних документів та звернення до органів Пенсійного фонду з поданням про призначення пенсії, однак отримав відмову. Вказана відмова стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою про зобов`язання подати подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про призначення пенсії за вислугу років та рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 620/755/19, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

На виконання вказаного вище рішення суду Міністерством внутрішніх справ України винесено подання від 26.07.2019 № 610 про призначення пенсії ОСОБА_1

Розглянувши зазначене подання відповідачем, протоколом № 48 від 30.08.2019 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, що і стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із вказаним позовом. Тобто перебіг строку звернення до суду з даною позовною заявою розпочався саме 30.08.2019, тобто з моменту прийняття рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії, а тому, звернувшись до суду 17.09.2019 позивачем не було пропущено строків, встановлених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 у період з 08.08.1998 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, що підтверджується записами в розрахунку вислуги років на пенсію (а.с. 18-20).

Наказом начальника УМВС України в Чернігівській області від 06.11.2015 №416 о/с, на підставі рапорту від 04.11.2015, ОСОБА_1 звільнено зі служби у запас Збройних Сил згідно з пунктом 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, за пунктом 64 «з» ( у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації)) (а.с. 17).

Відповідно до наказу від 07.11.2015 № 38 о/с, позивач з 07.11.2015 проходить службу в Національній поліції України, що підтверджується записом в трудовій книжці, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 51 зворот).

Позивач 05.11.2018 звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області із заявою, у якій просив підготувати документи та звернутись до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області з поданням про призначення йому пенсії.

Враховуючи, що функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії по лінії МВС документів покладені на управління координації соціальних та пенсійних питань ДПООНД МВС України, Ліквідаційною комісією було сформовано та листом від 03.12.2018 за №30/469 направлено до вказаного управління матеріали ОСОБА_1 для розгляду та прийняття рішення по суті.

Водночас, з огляду на складений Ліквідаційною комісією розрахунку, вислуга років позивача станом на 06.11.2015 становить: у календарному обчисленні 18 років 08 місяців 00 днів, у пільговому обчисленні (без врахування календарної вислуги) 04 роки 05 місяців 27 днів. Вислуга років (загальний трудовий стаж) для призначення пенсії становить 23 роки 01 місяць 27 днів.

Листом від 17.12.2018 за №22/6-6421 Департамент повернув заяву ОСОБА_1 та повідомив, що відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Оскільки після звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 з 07.11.2015 продовжив службу в Національній поліції України, пенсія за вислугу років може бути йому призначена лише після звільнення зі служби в Національній поліції України.

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом та рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 620/755/19, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу, організації та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років та оформити документи відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Так, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду Міністерством внутрішніх справ України розглянуто заяву ОСОБА_1 та оформлено подання від 26.07.2019 № 610 про призначення пенсії, яким представлено до призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (а.с. 50).

Головним управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протоколом № 48 від 30.08.2019 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років за відсутності на те законних підстав.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист прав та законних інтересів.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абз. 1 преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закону № 2262-ХІІ) цей закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ст.1 Закону №2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом "б" ч.1 ст.1-2 Закону №2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої ст.30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у ст. 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (ст.10 Закону №2262-XII).

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

У той же час, відповідно до ст. 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

Згідно з п.1 Постанови № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, час перебування на посадах службовців у виправно-трудових установах, в органах і установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, інспекціях виправних робіт, підрозділах кримінально-виконавчої інспекції та невоєнізованої професійно-пожежної охорони, які переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби за переліком посад і на умовах (в порядку), затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ та Міністерством юстиції.

Підпункт «в» пункту 3 постанови № 393 передбачає певний перелік служби (роботи), яка зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Зміст викладених вище правових норм, зокрема, п.1 Постанови №393, свідчать про те, що вказаний нормативно-правовий акт, який визначає обчислення вислуги років на пільгових умовах, підлягає застосуванню саме при призначенні пенсій згідно з п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 27 червня 2018 року справа №750/9775/16-а при розгляді справи з аналогічних спірних відносин із посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 27.05.2008 року (21-2438во17), зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, зокрема порядок №393, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

А тому безпідставними є твердження відповідача про необхідність врахування лише календарної вислуги років при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, оскільки такі суперечать вказаним вище нормативно - правовим актам.

Підсумовуючи викладене, та беручи до уваги те, що позивач відповідає критеріям, визначеним Законами та підзаконними нормативними актами, що дають право на врахування вислуги років у пільговому обчисленні, а стаж позивача у такому обчисленні становить понад 22 роки і 6 місяців, суд вважає, що відповідач дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у ОСОБА_1 на час звільнення необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд також звертає увагу, що Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (далі Порядок №3-1).

Пунктом 1 Порядку №3-1 передбачено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно з п.12 Порядку 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені п.6 цього Порядку.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.11.2018 у справі № 537/1980/16-а звернула увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

З огляду на матеріали справи рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №620/755/19 було зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу, організації та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України саме розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років та оформити документи відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

У свою чергу, як вже зазначалось вище, Порядок 3-1 передбачає право уповноваженого структурного підрозділу направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

За таких обставин у разі відсутності у особи достатньої вислуги років Міністерство внутрішніх справ України повинно відмовити у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відповідних документів, які необхідні для призначення пенсії за вислугу років.

Водночас, з огляду на матеріали справи Міністерством внутрішніх справ України розглянувши заяву ОСОБА_1 з доданими документами для призначення пенсії, прийнято відповідне рішення та направлено подання про призначення пенсії від 26.07.2019 № 610, яким представлено до призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій, у той час як позивач навів достатньо обставин на підтвердження своїх вимог, а відтак позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 1536,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на пільгових умовах з 07.11.2015.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Дата складення повного рішення суду - 20.11.2019.

Суддя Ю. О. Скалозуб