Справа № 120/2963/19-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2963/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

21 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року (ухвалене у м. Вінниці 18 жовтня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд:

1) визнати неправомірною та незаконною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. від 29.08.2019 про закінчення виконавчого провадження, як постановлену внаслідок бездіяльності та неповноти виконавчих дій державного виконавця;

2) зобов`язати начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області усунути порушення Закону України "Про виконавче провадження" у своїх діях та бездіяльності, а також державного виконавця:

- з ухиляння від розгляду наведених позивачем у заяві від 29.03.2019 про виконання рішення суду обставин, зазначених доказів, прохань (відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та надання належної відповіді з копіями заявлених документів (відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян");

- належного розгляду заяви позивача від 12.07.2019 та ухвалення відповідної постанови;

- бездіяльність щодо прийняття відповідних заходів для забезпечення обов`язкового виконання державним виконавцем положень Закону України "Про виконавче провадження", яким чітко визначено обов`язки державного виконавця та алгоритм і послідовність його дій.

3) зобов`язати державного виконавця:

- відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копію відповідної постанови не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення надсилати сторонам виконавчого провадження; у супровідних вказувати реальні дати оформлення та відправлення документів;

- відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" роз`яснювати стягувачу, як рішення, дії ї бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб ДВС можуть бути оскаржені стягувачем до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу ДВС вищого рівня чи до суду; не обмежувати права стягувана щодо оскарження шляхом уникання від цих роз`яснень в своїх постановах;

- відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема:

- розглядати заяву стягувача про подачу виконавчого листа повністю, проводити зазначені виконавчих дій, надавати відповіді, приєднувати копії відповідних документів до відповіді (постанови);

- перевірку виконання боржником зобов`язань здійснювати, зокрема, шляхом виклику боржника для періодичного проводиш дії щодо приводу боржника через органи внутрішніх справ та притягнення боржника до адміністративної та кримінальної відповідальності за ухилення від сплата боргу;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників-юридичних осіб або боржників-фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника;

- у постанові про повернення виконавчого листа вказувати мотиви, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків) з посиланням на певний закон чи інший нормативно-правовий акт, зокрема ч. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Наталії Юріївни від 29 серпня 2019 року ВП №58753921 про закінчення виконавчого провадження. Відмовлено у задоволенні позову в іншій частині.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд не забезпечив ефективний захист прав позивача, адже в судовому рішенні не зазначив та не встановив, як має діяти Державна виконавча служба під час виконання рішення на користь позивача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в частині відмови у задоволенні позову, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги в цій частині.

Відповідач зауважив, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №58753921 вчинено всіх необхідних заходів з примусового виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №802/2034/18-а, а також не допущено протиправної бездіяльності в ході примусового виконання вказаного рішення.

Так, під час виконання такої категорії рішень засобами впливу державного виконавця на боржника є виключно застосування штрафних санкцій за невиконання рішення без поважних причин та направлення відповідного повідомлення до правоохоронних органів.

Державний виконавець застосовував до боржника штрафні санкції згідно постанови про накладення штрафу від 23.07.2019, яка була скасована рішенням Вінницького окружного адміністративного суду №120/2513/19-а від 14.08.2019 з підстав необґрунтованості висновків державного виконавця про невиконання рішення без поважних причин.

Оскільки судом визнано незаконним накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин, а державний виконавець немає жодних інших механізмів впливу на боржника, який не виконує рішення зобов`язального характеру, відповідач стверджує про обґрунтованість закінчення виконавчого провадження ВП №58753921 на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно, постанова від 29.08.2019 ВП №58753921 про закінчення виконавчого провадження є правомірною. Тому, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, скасувавши Вінницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказано на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначено, що на дату набрання чинності рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №802/2034/18-а діяла постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду", а тому виконання такого судового рішення відповідачем проведено в порядку, визначеному вказаною постановою шляхом подання до Пенсійного фонду України інформації щодо виплат нарахованих на виконання судових рішень у 2018 році для формування реєстру для подальшої виплати. Відомості про судове рішення, ухвалене на користь ОСОБА_1 , включено до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

При цьому, виплата вказаних коштів позивачеві можлива виключно у разі виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів ГУ ПФУ у Вінницькій області. Однак, станом на час виникнення спірних правовідносин, Пенсійним фондом України не виділено ГУ ПФУ у Вінницькій області коштів для проведення позивачу виплати на виконання судового рішення у справі №802/2034/18-а, тому Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не має можливості здійснити виплату вказаних коштів позивачеві.

15.11.2019 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності в якому позивач також вказав, що підтримує апеляційну скаргу в повному обсязі та просить суд під час апеляційного розгляду даної справи врахувати всі його доводи.

21.11.2019 відповідач та третя особа подали до суду заяви про розгляду справи за відсутності їх представників, в порядку письмового провадження.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №802/2034/18-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату позивачу ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 без урахування обмежень максимального розміру пенсії - 13730 грн.

22.03.2019 судом видано виконавчий лист №802/2034/18-а.

29.03.2019 позивач подав відповідачу заяву про виконання вказаного судового рішення у примусовому порядку.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. від 01.04.2019 на підставі виконавчого листа №802/2034/18-а від 22.03.2019 відкрито виконавче провадження ВП №58753921 та надано боржнику строк 10 робочих днів для надання відповіді та документального підтвердження виконання рішення суду.

Листом №632/09-50/07 від 12.04.2019 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило відповідача про те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №802/2034/18-а виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних витрат за рішенням суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. На виконання вказаного рішення суду Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії стягувача з 01.01.2018 в сумі 10801,46 грн без обмежень максимального розміру пенсії 13730. Також стягувачу донараховано кошти в сумі 4213,50 грн за період з 01.01.2018 по 30.06.2018. Водночас така сума заборгованості буде виплачена відповідно до Порядку №649, яким затверджено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат на виконання судових рішень за рахунок бюджетних коштів. Крім того, боржник зазначив, що на виконання пункту 3 Порядку №649 прийнято Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1. Відповідно до Порядку №20-1 формує відповідний реєстр Пенсійний фонд України. Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначило, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" змінено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, а тому пенсійним органом застосовано обмеження максимального розміру пенсії стягувача з 01.07.2018 на рівні 14350 грн. Відтак боржник вважає, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі № 802/2034/18-а виконано в межах покладених судом зобов`язань.

19.04.2019 відповідач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з вимогою №3943/02.-25/9 про надання відповіді та документального підтвердженням щодо повного та фактичного виконання судового рішення.

Листом №723/09-50/07 від 02.05.2019 пенсійний орган повідомив відповідача, що сума заборгованості за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 в розмірі 4213,50 грн буде виплачена стягувачу відповідно до Порядку № 649. Також боржник зазначив, що ним вжито усіх можливих заходів для виконання рішення суду.

11.07.2019 відповідач повторно надіслав вимогу №6246/02.1-25/9, якою у строк до 25.07.2019 зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надати докази повного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №802/2034/18-а, зокрема щодо внесення цього рішення до Реєстру, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

23.07.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвською О.М. винесено постанову №58753921 про накладення штрафу на боржника, якою Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оштрафовано на 5100 грн за невиконання рішення суду без поважних причин, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду №120/2513/19-а від 14.08.2019 скасовано вказану постанову від 23.07.2019 №58753921.

29.08.2019 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58753921 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Також відповідач звернувся до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з повідомленням №7478/02.1-25/9 від 29.08.2019 про вирішення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за ухилення від виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №802/2034/18-а.

Позивач вважає, що дії та рішення органу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні ВП №58753921 порушують права позивача як стягувача та не спрямовані на своєчасне та повне виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №802/2034/18-а, а тому звернувся до суду.

Суд першої інстанції за результатом розгляду даної справи дійшов висновку про відсутність підстав для закриття виконавчого провадження ВП №58753921 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", а тому визнав протиправною та скасував постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Наталії Юріївни від 29.08.2019 ВП №58753921 про закінчення виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні позову в іншій частині, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача до вчинення відповідачем дій у майбутньому не відповідають завданню адміністративного судочинства, яке полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, а не можливого порушення такого права в майбутньому. Позивач фактично просить суд зобов`язати державного виконавця та начальника державної виконавчої служби діяти відповідно до вимог закону, що однак є прямим конституційним обов`язком усіх державних органів та кожного посадовця в силу приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Крім того, під час розгляду справи не підтвердилися доводи позивача щодо неправомірної бездіяльності відповідача у виконавчому провадженні ВП №58753921. Досліджені судом матеріали такого виконавчого провадження не дають достатніх підстав для висновку про те, що виконавець не вчиняв визначених законом дій з метою виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача, або ж умисно ухилявся від їх вчинення. Водночас той факт, що вжиті виконавцем заходи не спричинили бажаного для стягувача результату, на думку суду, у цьому випадку не вказують на те, що судове рішення не виконане з причин незаконної бездіяльності відповідача.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що позивач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги позивача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом №1404-VIII.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно пунктів 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону №1404 державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

В силу положень пункту 11 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Отже, обов`язковими умовами для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених у пункті 11 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, є необхідність виконання вимог частини третьої статті 63 Закону №1404-VIII, з констатацією факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Судом встановлено, що в ході виконавчого провадження ВП №58753921 державним виконавцем вчинялись дії щодо забезпечення примусового виконання третьою особою рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №802/2034/18-а.

Також встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вчинило заходи для виконання рішення у справі №802/2034/18-а, адже відомості про дане судове рішення включено до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Неможливість фактичного здійснення виплати вказаних коштів зумовлена відсутністю відповідного бюджетного фінансування. Поважність причин невиконання боржником рішення у справі №802/2034/18-а встановлена також Вінницьким окружним адміністративним судом під час розгляду адміністративної справи №120/2513/19-а.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови від 29 серпня 2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП №58753921, суд першої інстанції виходив з того, що:

1) державним виконавцем не вчинено всіх дій, передбачених ст.63 Закону №1404-VIII, сукупність та послідовність яких необхідні для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII;

2) рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №802/2034/18-а не виконано боржником в рамках виконавчого провадження ВП №58753921 з поважних причин.

Суд зазначає, що встановлені в ході судового розгляду даної справи не вчинення державним виконавцем всіх дій, передбачених ст.63 Закону №1404-VIII, та необґрунтованість висновків державного виконавця про невиконання боржником судового рішення без поважних причин, призвели до порушення прав позивача шляхом незаконного закінчення виконавчого провадження ВП №58753921 на підставі постанови від 29.08.2019 ВП №58753921. Разом з цим, права позивача, порушені незаконним закінченням виконавчого провадження ВП №58753921 будуть відновлені шляхом скасування постанови від 29.08.2019 ВП №58753921.

При цьому, в ході судового розгляду справи встановлено, що державний виконавець вчиняв визначені законом дії з метою фактичного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №802/2034/18-а.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що державний виконавець не вчиняв визначених законом дій з метою виконання вказаного судового рішення, або ж умисно ухилявся від їх вчинення. Водночас той факт, що вжиті виконавцем заходи не спричинили бажаного для стягувача результату не вказують на те, що судове рішення не виконане з причин незаконної бездіяльності відповідача.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, які залишені без задоволення судом першої інстанції, колегія суддів зазначає, що фактично такі позовні вимоги спрямовані на зобов`язання відповідача дотримуватись вимог закону та діяти відповідно до вимог закону.

Разом з цим, дотримання вимог закону та необхідність діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України є прямим конституційним обов`язком усіх державних органів та кожного посадовця згідно Конституції України.

Необхідно звернути увагу на те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Обов`язковою умовою для судового захисту особи адміністративним судом є наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду не має правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Відтак, суд при розгляді позову не може приймати рішення спрямоване на майбутнє. Резолютивна частина судового рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в зазначеній частині.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.