Справа № 280/3864/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 жовтня 2019 року 09 год. 30 хв.Справа № 280/3864/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати незаконним та скасувати рішення Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 26.06.2019 року № 01 «Про відмову ОСОБА_1 в передачі в оренду земельної ділянки»;

зобов`язати Терсянську сільську раду Новомиколаївського району Запорізької області передати ОСОБА_1 в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 15 років земельну ділянку площею 5,2000 га (пасовища), розташовану на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області в контурі поля № 378, кадастровий номер: :17:006:0005.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області в контурі поля № 378 знаходиться земельна ділянка площею 5,2000 га (пасовища), кадастровий номер: :17:006:0005, яка була сформована за рахунок нерозподілених (не витребуваних) земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Мир». Вказує, що звернувся до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області з заявою про надання вказаної земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 15 років. Проте, 26 червня 2019 року рішенням Терсянської сільської ради № 01 позивачу відмовлено в передачі земельної ділянки в оренду, у зв`язку з тим, що частина земельної ділянки використовується іншою особою, а саме ОСОБА_2 . Позивач також зазначає, що за словами землевпорядника сільської ради ОСОБА_2 використовує частину ділянки фактично без будь-яких правовстановлюючих документів. Вважає, що фактичне самовільне, безпідставне використання земельної ділянки ОСОБА_2 не може бути законною підставою для відмови в передачі позивачу земельної ділянки в оренду. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач адміністративний позов не визнав. У відзиві на позовну заяву (вх. №35547 від 28.08.2019) зазначає, що на засіданні сесії під час розгляду звернення ОСОБА_1 прозвучала інформація про те, що частина спірної земельної ділянки перебуває у фактичному використанні мешканця сільської ради ОСОБА_2 , хоча правовстановлюючих документів на право власності чи користування надано не було. Але, враховуючи, що ОСОБА_1 не являється мешканцем сільської ради, депутати сільської ради надали перевагу своєму односельчанину ОСОБА_2 і відмовили ОСОБА_1 у задоволенні його клопотання. Вказує, що на сьогодняшній день ОСОБА_2 так і не надав жодних документів на розгляд сільської ради щодо оформлення права користування спірною змемельною ділянкою. У зв`язку з чим, з метою раціонального та ефективного користання спірної земельної ділянки і наповнення місцевого бюджету Терсянська сільська рада на даний час не має заперечень проти задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.08.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/3864/19. Призначено підготовче судове засідання на 30.08.2019.

У підготовчому судовому засіданні 30.08.2019 судом оголошено перерву до 30.09.2019.

Протокольною ухвалою суду від 30.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17 жовтня 2019 року.

У судове засідання позивач не з`явився. Клопотанням від 17.10.2019 вх. № 43053 просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання також не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження, на підставі наявних в ній матеріалів.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, встановив наступне.

Розпорядженням Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 30.05.2018 № 199 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 5,2000 га (пасовищ) у контурі поля № НОМЕР_1 за рахунок нерозподілених (невитребуваних) земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Мир», що розташована за межами населених пунктів на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, для надання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років, але до моменту реєстрації права власності на земельну ділянку.

На підставі зазначеного розпорядження, ТОВ «Козацькі землі» на замовлення ОСОБА_1 було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 Терсянська сільська рада, АДРЕСА_2 поля АДРЕСА_3 НОМЕР_1 за межами населених пунктів, площа земельної ділянки 5,2000 га.

06.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області із заявою про надання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 15 років земельної ділянки площею 5,2000 га (пасовища), розташованої за адресою: Запорізька область, Новомиколаївський район, Терсянська сільська рада, АДРЕСА_2 поля АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , кадастровий номер :17:006:0005.

Рішенням Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області № 01 від 26.06.2019 відмовлено ОСОБА_1 в передачі йому в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 15 років земельної ділянки площею 5,2000 га (пасовища), розташованої за адресою: Запорізька область, Новомиколаївський район, Терсянська сільська рада, контур поля АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , кадастровий номер :17:006:0005, у зв`язку з тим, що частина даної земельної ділянки використовується іншою особою, а саме ОСОБА_2 .

Не погодившись з вказаним рішенням та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Питання набуття права власності чи користування на земельні ділянки державної або комунальної власності врегульовано Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Пунктом «а» статті 22 ЗК України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

За приписами частин першої та другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.1-3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки здійснюється, зокрема, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення відповідної документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Як зазначалося вище, Розпорядженням Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 30.05.2018 № 199 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 5,2000 га (пасовищ) у контурі поля № НОМЕР_1 за рахунок нерозподілених (невитребуваних) земель сільськогосподарського призначення колишнього КСП «Мир», що розташована за межами населених пунктів на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, для надання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років.

ТОВ «Козацькі землі» на замовлення ОСОБА_1 було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Запорізька область, Новомиколаївський район, Терсянська сільська рада, АДРЕСА_2 поля № НОМЕР_1 за межами населених пунктів, площа земельної ділянки 5,2000 га.

Згідно з ч. 4 ст. 123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб`єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації (ч. 15 ст. 186 ЗК України).

Частиною 5 ст.186-1 ЗК України визначено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

З метою подальшої реалізації свого права на користування земельною ділянкою позивачем надано клопотання до відповідача про прийняття рішення про надання земельної ділянки в оренду.

Так, за змістом ч.6. ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Частиною одинадцятою статті 123 ЗК України встановлено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Згідно частини тринадцятої статті 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Із змісту оскаржуваного рішення судом встановлено, що підставою для відмови ОСОБА_1 у передачі йому в оренду земельної ділянки площею 5,2000 га (пасовища), розташовану на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області в контурі поля АДРЕСА_3 НОМЕР_1 , кадастровий номер: :17:006:0005 стало те, що частина даної земельної ділянки використовується іншою особою, а саме ОСОБА_2 .

В той же час, будь-яких доказів вказаній обставині відповідач не надав.

Більш того, суд наголошує, що ст.123 ЗК України містить вичерпний перелік підстав для відмови, серед яких відсутня підстава зазначена відповідачем в оскаржуваному рішенні.

Відтак, суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 26.06.2019 року № 01 «Про відмову ОСОБА_1 в передачі в оренду земельної ділянки».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Частиною 4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки, в мотивувальній частині рішення суд дійшов висновку, що відмова у наданні земельної ділянки в оренду відбулась з підстав не передбачених законом, а чи досліджувалось Терсянською сільською радою питання дотримання позивачем при зверненні із заявою вимог чинного законодавства з оскражуваного рішення встановити не уявляється за можливе, то в даному випадку суд не може перебирати на себе повноваження органу управління та приймати рішення про надання в оренду земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача в даному випадку буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду, викладених у вказаному рішенні.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З врахуванням викладених у рішенні мотивів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки адміністративний позов задоволено частково, стягненню на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративий позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ) до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області (70132, Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Терсянка, вул. Центральна, 63, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 26.06.2019 року № 01 «Про відмову ОСОБА_1 в передачі в оренду земельної ділянки».

Зобов`язати Терсянську сільську раду Новомиколаївського району Запорізької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 15 років земельної ділянки площею 5,2000 га (пасовища), розташовану на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області в контурі поля № 378, з урахуванням висновків суду, викладених у вказаному рішенні.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотори) гривні 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 30 жовтня 2019 року.

Суддя Л.Я. ОСОБА_3