Справа № 200/13266/19-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 листопада 2019 р. Справа №200/13266/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О., вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

15 листопада 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач або ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий на адресу суду 13 листопада 2019 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 79% до 70% грошового забезпечення у зв`язку з внесенням змін до грошового забезпечення поліцейських, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 13 березня 2018 року № 1295лк для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських та виплачених сум, з 01 січня 2016 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674).

В силу приписів абз. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 3674 позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору.

Докази належності позивача до кола суб`єктів, яким ст. 5 Закону № 3674 встановлені пільги щодо сплати судового збору, до позовної заяви не додані.

Ч. 1 ст. 4 Закону № 3674 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674 за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних громадян.

Ст. 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону № 3674 у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Водночас вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Наведене зумовлює висновок, що позивачем заявлена одна вимога немайнового характеру.

Таким чином, судовий збір за подання вказаного позову становить 768,40 грн (1 921,00 грн х 0,4 = 768,40 грн).

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ч. 2 ст. 9 Закону № 3674 на суд покладено обов`язок перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 3674 судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір за подання адміністративного позову до Донецького окружного адміністративного суду сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів Слов`янське УК/м. Слов`янськ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37803368, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA6084034, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу «*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)».

Приклад заповнення графи «Призначення платежу»: *;101; НОМЕР_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_2 , Донецький окружний адміністративний суд.

До позовної заяви ОСОБА_1 додана квитанція АТ «КБ «Приватбанк» від 13 вересня 2019 року № 0.0..1 про сплату судового збору у сумі 768,40 грн за подання адміністративного позову до Донецького окружного адміністративного суду.

Під час перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України на підставі даних програмного забезпечення «КП «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у вересні 2019 року ОСОБА_1 звертався до Донецького окружного адміністративного суду з аналогічним позовом, а квитанція АТ «КБ «Приватбанк» від 13 вересня 2019 року № 0.0..1 була подана як документ про сплату судового збору за подання того позову.

19 вересня 2019 року в адміністративній справі № 200/11242/19-а постановлена ухвала про залишення позовної заяви без руху, а ухвалою від 16 жовтня 2019 року - повернута особі, яка її подала.

Судовий збір сплачений за подання позовної заяви в адміністративній справі № 200/11242/19-а зарахований спеціального фонду Державного бюджету України і позивачу в порядку встановленому законом не повертався.

Положеннями ч. 5 ст. 6 Закону № 3674 передбачено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Суд зазначає, що повторно поданий той самий платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Обґрунтовуючи необхідність сплати судового збору на загальних підставах за повторне подання позовної заяви за умови, коли сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, і до повторно поданого позову додавався первісний документ про сплату судового збору, суд вважає за необхідне вказати таке.

Певний час редакція ч. 4 ст. 6 Закону № 3674 передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» це речення було виключено з цієї норми (пп. 4 п. 4 цього Закону). Станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом ст. 6 Закону № 3674 встановлює, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таке законодавче визначення передбачає, що позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі звернення до суду, оскільки за Законом № 3674 такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

Таке правозастосування відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 1540/3297/18.

Таким чином, квитанція АТ «КБ «Приватбанк» від 13 вересня 2019 року № 0.0..1 не може бути прийнята судом як документ про сплату судового збору за подання саме цієї позовної заяви.

Наведене зумовлює висновок, що в порушення вимог ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, рівно як і документи, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, що передбачено ч. 1 ст. 169 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом сплати судового збору за подання позовної заяви до Донецького окружного адміністративного суду в розмірі 768,40 грн за реквізитами, вказаними у цій ухвалі, та подання суду документа про сплату судового збору.

Керуючись Законом України 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», ч. 3 ст. 161, п. 3 ч. 1 ст. 171, ч. ч. 1-3 ст. 169, ст. ст. 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

2. Встановити особі, яка звернулася з позовною заявою, десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом сплати судового збору за подання позовної заяви до Донецького окружного адміністративного суду в розмірі 768,40 грн за реквізитами, вказаними у цій ухвалі, та подання суду документа про сплату судового збору.

4. Роз`яснити особі, яка звернулася з позовною заявою, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, така позовна заява повертається позивачеві.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

6. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кравченко