Справа № 160/4484/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2019 року Справа № 160/4484/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В, розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика дверей "Будмайстер" до Головного управління ДФС в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем було зазначено, що жодною нормою податкового законодавства не встановлено обов`язку платника податків у веденні бухгалтерського обліку отримання паливно-мастильних матеріалів на підставі паливних карток чи фіскальних чеків реєстраторів розрахункових операцій, а також те, що товариство має право самостійно визначати свою облікову політику. Крім цього, Позивач звертає увагу суду, що запити службових осіб контролюючого органу стосовно надання додаткових документів під час здійснення перевірки були оформлені без дотримання необхідних вимог щодо оформлення та достатніх правових підстав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження).
Про відкриття провадження у даній справі сторони повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
10.06.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому Головне управління ДФС в Дніпропетровській області позовні вимоги не визнало та просило суд відмовити у їх задоволенні, з огляду на те, що контролюючий орган під час здійснення перевірки має право вимагати у платника податків документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.
Сторони своїм правом на надання відповіді на відзив та відповідно заперечень не скористались.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Згідно з наказами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 04.01.2019р. № 40-п та від 12.02.2019 р. № 828-п. проводилась документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Фабрика дверей "Будмайстер" за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 рік.
Під час здійснення зазначеної перевірки представниками ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" надано перевіряючим особам документи відповідно до актів прийому-передачі документів від 21.02.2019 року, від 23.01.2019 року, від 25.01.2019 року, від 04.02.2019 року, від 06.02.2019 року, від 13.02.2019 року, від 18.02.2019 року, від 04.03.2019 року.
Також, під час здійснення зазначеної перевірки 13.02.2019 р. та 21.02.2019 р. головному бухгалтеру ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" Усенко В.В . були вручені запити перевіряючого:
- № 6 від 13.02.2019 року щодо актів прийому-передачі смарт-карт до договорів, укладених з контрагентами-постачальниками пального за перевіряючий період з 01.01.2015р. по 30.09.2018 р., а також документи, які підтверджують передачу смарт-карт у користування співробітникам підприємства. Встановлений позивачу термін для подачі документів до 10 год.00 хв. 14.02.2019 року.
- № 9/1 від 21.02.2019 про необхідність надання до перевірки шахові оборотні відомості у розрізі субрахунків окремо за 2015, 2016, 2017, 9 місяців 2019 року, фіскальних чеків з АЗС, які підтверджують фактичне отримання пального на АЗС відповідно. Встановлений позивачу термін для подачі документів до 15 год.30 хв. 21.02.2019 року.
13.02.2019 року Головним бухгалтером ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" було надано відповідь на запит перевіряючого від 13.02.2019 року № 6, якою пояснені причини ненадання запитуваних документів, а саме: відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та наказу про облікову політику підприємства ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер"веде облік за журнально-ордерною системою з використанням Зворотньо-Сальдової відомості В зв`язку з цим ведення шахматної оборотної відомості на підприємстві не передбачено. Смарт-карти на отримання ПММ співробітниками підприємства не є платіжним засобом та власністю підприємства. Відповідно до умов договору на постачання палива, підприємство отримує в тимчасове користування смарт-карти, які підлягають поверненню постачальнику після спливу дії договору. Відповідно смарт-карти не є товаром, прибуткові документи відсутні.
Станом на 15 год. 30 хв. 01.03.2019 р. документи, зазначені у запитах перевіряючого від 13.02.2019р. №6 та від 21.02.2019р. №9/1 з боку посадових осіб ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" до перевірки не надані.
Вважаючи наведене податкове повідомлення-рішення протиправним, ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" звернулося до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Згідно з п. 61.1. ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Зокрема, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог зазначеного Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства (п. 62.1.3. ст. 62 Податкового кодексу України).
Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Тобто, вказані вимоги регулюють загальне поняття виду фактичної перевірки, та питання, які остання охоплює.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (тут і далі в редакції на час здійснення господарських відносин між позивачем та його контрагентами; далі Закон №996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Згідно з п.5 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підприємство самостійно:
визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства;
обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних;
розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів;
затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку;
може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов`язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства;
визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов`язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством).
Стосовно запиту перевіряючого від 21.02.2019 року № 9/1, яким витребовувалися чеки з АЗС, які б підтвердили фактичне отримання пального на АЗС, суд зазначає наступне.
Оскільки, чеки (квитанції) не містять деяких реквізитів, які визначені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", то вони не вважаються первинними документами, а перш за все є розрахунковими документами згідно з Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (ст. 2), "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".
Тобто, оскільки всі первинні документи для підтвердження господарських операцій з паливно-мастильними матеріалами були надані та оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що у ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" є в наявності чеки або вони повинні бути в наявності, тому ненадання ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" зазначених документів на запит перевіряючого є правомірним.
Стосовно запиту перевіряючого від 13.02.2019 року № 6, яким витребовувалися шахові оборотні відомості у розмірі субрахунків окремо за 2015, 2016, 2017, 9 місяців 2018 р., акти приймання-передачі смарт-карт до договорів, укладених з контрагентами-постачальниками пального, а також документи, що підтверджують передачу смарт-карт у користування співробітникам підприємства, суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", затвердженої внутрішньої облікової політики ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" бухгалтерський облік на підприємстві ведеться з використанням журнально-ордерної системи з використанням оборотно-сальдової відомості, використання запитуваної шахово-оборотної відомості не передбачено. Не передбачено ні чинними нормами законодавства, ні внутрішніми правилами підприємства ведення та складання документів, що підтверджують передачу смарт-карт у користування працівникам підприємства.
Тобто, оскільки всі первинні документи для підтвердження господарських операцій з паливно-мастильними матеріалами були надані та оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що у ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" є в наявності шахово-оборотна відомість, документи, що підтверджують передачу смарт-карт у користування працівникам підприємства або вони повинні бути в наявності у підприємства, тому ненадання ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" зазначених документів на запит перевіряючого є правомірним у цій частині.
Окремо необхідно зазначити стосовно ненадання ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" актів приймання-передачі паливних карт (смарт-карт) до договорів, укладених з контрагентами-постачальниками пального.
Але, умовами п. 6.1. договору поставки від 29.11.2016 року №Б-НПСК-16/337 передбачено, що паливні картки (смарт-картки) у необхідній кількості, безоплатно передаються Покупцю - про що складається акт приймання-передачі паливних карт (смарт-карт) в якому зазначається кількість переданих смарт-карт та їх номери.
Отже, хоча акти приймання-передачі паливних карт (смарт-карт) між ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" та контрагентом за договором поставки від 29.11.2016 року №Б-НПСК-16/337 ТОВ "БЕССОЛ" не є первинними документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", вони є іншими документами, які пов`язані з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, з перевіркою дотриманням вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючий орган, були у наявності у ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" або повинні були бути в наявності відповідно до умов зазначеного договору.
На вимогу перевіряючого, акти приймання-передачі паливних карт (смарт-карт) між ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" та контрагентом за договором поставки від 29.11.2016 року №Б-НПСК-16/337 ТОВ "БЕССОЛ" надані не були, що є порушенням вимог п. 121.1. ст. 121 Податкового кодексу України з огляду на наступне.
Згідно з п. 20.1.2. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
Відповідно до п. 20.1.6. ст. 20 Податкового кодексу України запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 16.1.5. ст. 16 Податкового кодексу України для платника податків визначений обов`язок подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Позивач у своєму позові звертав увагу суду на те, що запити перевіряючого оформлені не належним чином та не відповідають статті 73 ПК України та Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245, якими визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.
Згідно з абзацами 1, 2, пункту 1 абзацу 3, абзацами 4, 5 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, підстави для надіслання запиту, а також печатку контролюючого органу. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі. Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Суд критично сприймає зазначені доводи позивача про те, що запити перевіряючого під час здійснення виїзної фактичної перевірки не належним чином оформлені та, що термін їх розгляду становить один місяць, оскільки для зазначених правовідносин Податковим кодексом України сформульована спеціальна норма щодо надання платниками податків документів під час здійснення перевірок.
Згідно з п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки та не пов`язаний безпосередньо з оформленням будь-яких додаткових запитів.
Такі запити підписуються посадовими особами, що проводять документальну перевірку, та вручаються платнику податків (керівнику платника податків або уповноваженій ним особі) під підпис або надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Таким чином ототожнення запиту контролюючого органу, що здійснюється відповідно до ст.73 ПК України, з запитом посадової особи контролюючого органу, що проводить перевірку, відповідно до ст. 85 ПК України є помилковим.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до наступного висновку.
Податковий орган під час здійснення виїзної перевірки має право запитувати у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки та не пов`язаний безпосередньо з оформленням будь-яких додаткових запитів.
На час здійснення перевірки у ТОВ "Фабрика дверей "Будмайстер" були в наявності або повинні були бути в наявності акти приймання-передачі паливних карт (смарт-карт) між Позивачем та контрагентом за договором поставки від 29.11.2016 року №Б-НПСК-16/337 ТОВ "БЕССОЛ", які на запит перевіряючого від 13.02.2019 року надані не були.
За ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених Податковим кодексом України відповідно до вимог п. 121.1 ст. 121 цього кодексу тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Суддя І.В. Юхно