Справа № 264/6759/19
Суддя: Литвиненко Н. В.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6759/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону роти №2 заступника командира роти Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 06 жовтня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 06 жовтня 2019 року близько 00.30 годині ОСОБА_1 керував автомобілем «Ниссан Санни» державний номерний знак НОМЕР_1 біля перехрестя пр.Миру та пр.Металургів в Центральному районі м.Маріуполя, при повороті праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушено п.9.2.б Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що він дійсно керував автомобілем в зазначений час та його зупинив інспектор - заступник командира роти патрульної поліції у зв`язку з тим, що нібито він при повороті праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, однак вказаного правопорушення він не скоював. Між тим, в подальшому інспектор виніс на місці постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що інспектор - заступник командира роти упереджено та не об`єктивно поставився до з`ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддав стягненню. Під час винесення постанови інспектором не дотримано вимог КУпАП, а саме зазначає, що під час розгляду справи він просив відкласти розгляд та забезпечити його адвокатом, крім того поліцейський спотворив вимоги п.9.2б ПДР та надав відеозапис, проте факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення на ньому не вбачається. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач Чебаненко К.І. позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, в якому зазначив про законність своїх дій, як інспектора поліції, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме п.9.2.б, та за скоєне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП. У підтвердження доводів, надав диск з відеозаписом, на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зупинку та складання постанови. На підставі цього просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1591482 заступником командира роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Чебаненком К.І. було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що він 06 жовтня 2019 року близько 00.30 годині, керуючи автомобілем «Nissan Sunny» державний номерний знак НОМЕР_1 , біля перехрестя пр. Миру та пр.Металургів в Центральному районі м.Маріуполя, при повороті праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим було порушено п.9.2.б Правил дорожнього руху України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не оспорюється, що він керував автомобілем в зазначений час, однак останній зазначає, що мав намір біля перехрестя пр.Миру та пр.Металургів повернути праворуч та включив відповідний світловий покажчик, але при повороті керма направо, покажчик виключився у зв`язку з тим, що він працює в автоматичному режимі.

Згідно постанови серії ЕАК №1591482 ОСОБА_1 порушив п.9.2.б Правил дорожнього руху України. Порушення зафіксовано відеореєстратором встановленим в автомобілі інспекторів поліції.

Пунктом 9.2.б Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З

наданого суду відповідачем оптичного диску, вбачається що позивач, керуючи автомобілем, біля перехрестя пр.Миру та пр.Металургів в Центральному районі м.Маріуполя, при повороті праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, а тому свідчення позивача є спростованими, а правопорушення вчинене ним наявним.

Також слід зазначити що позивача неодноразово ознайомлювали з відеоматеріалами вчинення правопорушення, та було роз`яснено його права як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі і право на захист.

Тому посилання позивача на відмову в його клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою є необґрунтованими та спростовуються, наданим стороною відповідача відеозаписом.

У відповідності до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обов`язку складати протокол про адміністративне правопорушення а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону України Про Національну поліцію, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Законом України Про Національну поліцію та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі(надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Таким чином, доводи в частині визнання відеозапису правопорушення неналежним доказом по справі суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач порушив вимоги ПДР України, за яке поліцейським було правомірно складено постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою у відповідності з вимогами ст.ст.251, 283 КУпАП. Доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові, суду не надано,посилання позивача на порушення його прав суд розцінює як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 251, 258, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 139, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону роти №2 заступника командира роти Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Н. В. Литвиненко