Справа № 821/1618/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2019 року

Київ

справа №821/1618/16

адміністративне провадження №К/9901/36362/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 (суддя Войтович І.І.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 (судді: Зуєва Л.Є (головуючий), Федусик А.Г., Шевчук О.А.) у справі № 821/1618/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.08.2016 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість (ПДВ) за податковими зобов`язаннями в розмірі 145 549,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 36 365,00 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким що підлягає скасуванню, оскільки ПАТ "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" правомірно включено до складу податкового кредиту у рядок 12.4 Декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року податок на додану вартість за операцією з отримання послуг від нерезидента, яка була здійснена у грудні 2014 року у сумі 145 459,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 09.11.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017, позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення визнано протиправними та скасовано.

4. Рішення судів обґрунтовано тим, що на дату здійснення операції з отримання послуг від нерезидента у грудні 2014 року у Податковому Кодексі України не існувало вимог щодо реєстрації податкових накладних за операціями з отримання послуг від нерезидентів у Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту у рядок 12.4 Декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року податок на додану вартість за операцією з отримання послуг від нерезидента, яка була здійснена у грудні 2014, у сумі 145 459,00 грн, у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09.11.2016, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства.

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій стали висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки від 13.07.2016 року №76/21-22-14-04/00952344, оформленого за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, під час якої було виявлено порушення позивачем, зокрема вимог п. 44.1 ст.44, п. 185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.190.2 ст.190, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, пп.192.1.1, пп.192.1.2 п.192.1, п.192.2 ст.192. п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.208.2 ст.208 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 145 459,00 грн.

Висновки фахівців контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що ПАТ "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" неправомірно включив до складу податкового кредиту у рядок 12.4 Декларації з податку на додану вартість за січень 2015 рік податок на додану вартість за операцією з отримання послуг від нерезидента ОАО «МАКФА», яка була здійснена у грудні 2014 року, у сумі 145 459,00 грн на підставі податкової накладної №57 від 31.12.2014 яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі акту перевірки та вказаних висновків контролюючим органом прийнято оскаржуване в частині податкове повідомлення-рішення.

Судами встановлено, що 01.01.2014 між ПАТ "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" та юридичною особою-нерезидентом ОАО "МАКФА" був підписаний договір про надання права використання товарних знаків. 31.12.2014 був складений акт №57437, в якому зафіксована ліцензійна винагорода за право використання товарних знаків за 2014 рік у сумі 2 400 000,00 російських рублів.

На дату виникнення податкового зобов`язання у сумі 145459,20 грн позивачем - отримувачем послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, була складена податкова накладна №57 від 31.12.2014.

Податкове зобов`язання було відображене у рядку 7 Податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року в повному обсязі у сумі 145459,00 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на порушення, яке на його думку допущено позивачем, та висновки, що зазначені в акті перевірки, вказує на неврахування судами доводів контролюючого органу щодо безпідставності включення до податкового кредиту сум ПДВ без реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних, також зазначає, що невраховано доводи відносно того, що контрагент ТОВ «Макфа» з 01.01.2015 застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України, а відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.04.2015 №355 «Про переведення іноземних суб`єктівгосподарської діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» іноземного суб`єкта господарської діяльності ТОВ «Макфа» переведено на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності

9. Товариством надано заперечення на касаційну скаргу, в яких позивач вказує на правильність висновків судів попередніх інстанцій про безпідставність тверджень контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, до 01.01.2015):

10.1. Пункт 187.8 статті 187.

Датою виникнення податкових зобов`язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

10.2. Пункт 190.2 статті 190.

Для послуг, які постачаються нерезидентами на митній території України, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких послуг з урахуванням податків та зборів, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни постачання відповідно до законодавства. Визначена вартість перераховується в національну валюту за валютним (обмінним) курсом Національного банку України на дату виникнення податкових зобов`язань. У разі отримання послуг від нерезидентів без їх оплати база оподаткування визначається, виходячи із звичайних цін на такі послуги без урахування податку.

10.3. Пункт 198.2 статті 198.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов`язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

10.4. Пункт 201.12 статті 201.

Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, податкові зобов`язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду.

10.5. Пункт 208.1 статті 208.

Цією статтею встановлюються правила оподаткування в разі постачання особою-нерезидентом, яку не зареєстровано як платника податку, послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, особі, яку зареєстровано як платника податку, чи будь-якій іншій юридичній особі-резиденту.

10.6. Пункт 208.2 статті 208.

Отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу.

При цьому отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 цього Кодексу, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку.

Податкова накладна складається в одному примірнику і залишається в отримувача послуг - платника податку.

10.7. Пункт 208.3 статті 208.

Якщо отримувача послуг зареєстровано як платника податку, сума нарахованого податку включається до складу податкових зобов`язань декларації за відповідний звітний період.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов`язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Датою виникнення податкових зобов`язань за операціями з постачання послуг нерезидентами є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Підтвердженням права платника податків на віднесення сум податку до податкового кредиту є податкова накладна, податкові зобов`язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду.

12. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору судами), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що платником податків допущено порушення вимог податкового законодавства платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції до 15.12.2017), згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

14. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в акті перевірки, запереченні на позовну заяву, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавав оцінку встановленим обставинам справи.

У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам у їх сукупності з дотриманням норм статей 70-72, 86 Кодексу адміністративного судочинства України та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту.

Так суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позивач мав право на включення до складу податкового кредиту (у рядок 12.4 Декларації з податку на додану вартість) за січень 2015 року податок на додану вартість за операцією з отримання послуг від нерезидента, оскільки господарська операція відбулась у грудні 2014 року (акт №57437 від 31.12.2014), податкова накладна №57 складена 31.12.2014, податкове зобов`язання було відображене у рядку 7 Податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року в повному обсязі у сумі 145459,00 грн.

Посилання контролюючого органу на те, що вказана податкова накладна №57 від 31.12.2014 не була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не дає права формувати податковий кредит за такою накладною, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили з огляду на те, що вимога відносно реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за операціями з постачання послуг нерезидентом на митній території України, передбачена нормами Податкового кодексу України (п. 198.2 ст. 198) починаючи з 01.01.2015, тобто на податкові накладні, які складені до 01.01.2015 вимога щодо їх реєстрацій в Єдиному реєстрі податкових накладних, не розповсюджується, і такі накладні є підставою для формування податкового кредиту.

Суди обґрунтовано відхилили і посилання контролюючого органу на те, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 25.11.2014 №1385 «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб`єктів господарської діяльності» до ТОВ «Макфа» з 01.01.2015 застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України, оскільки вказана санкція застосована до контрагента з 01.01.2015 тоді як господарська операція здійснена 31.12.2014, тобто до моменту вступу в дію такого обмеження.

15. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, досліджено господарські операції позивача за якими Товариство було сформовано податковий кредит, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом як в акті перевірки так і апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в касаційній скарзі (аналогічні тим, що були зазначені в запереченні на позов та апеляційній скарзі) щодо цього не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач правомірно сформував податковий кредит за господарською операцією з контрагентом, що підтверджується первинними документами, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 слід залишити без задоволення.

18. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 у справі № 821/1618/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду