Справа № 640/16311/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., з участі представника позивача Троценка В. А ., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування рішення, зобов`язати вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

28.08.2019 року ОСОБА_2 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просить суд:

- Рішення № 46558008 від 19 квітня 2019 року, державного реєстратора прав на нерухоме майно Канівець Любові Миколаївни Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про відмову ОСОБА_2 у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 8 000 000 000: 63:293:0005 по АДРЕСА_2 , скасувати.

- Зобов`язати відповідача - Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Міністерства юстиції України, вчинити дії - здійснити державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 8 000 000 000 :63:293:0005 по АДРЕСА_2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 р. відмовлено у відкритті провадження за даним позовом.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі Окружний адміністративний суд міста Києва виходив із того, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є відмова державного реєстратора у державній реєстрації права власності на квартиру через встановлення зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме зареєстрованої іпотеки та заборони на квартиру, де власником квартири визначена інша особа (відмінна від позивача). З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що даний спір стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, а позовні вимоги фактично покликані на встановлення права власності.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 р. про відмову у відкритті провадження, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, як таку, що прийнято з порушенням норм процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що даний спір має розглядатися саме адміністративним судом.

Відзиви на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про час, дату та місце слухання справи не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та аргументи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За приписами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Крім того, частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду 17.10.2018 при розгляді справи № 822/842/18 виклала правову позицію щодо підсудності спорів щодо оскарження дій/рішень про державну реєстрацію, обтяжень, вилучення обтяжень (заборона на нерухоме майно, іпотека), зазначивши що такі спори у справі не є публічно-правовим з огляду на наявність спору про право на майно.

Також колегія суддів приймає до увагу правову позицію викладену Верховним Судом при розгляді справ № 807/137/18, 826/673/16, 823/2042/16.

З матеріалів справи вбачається, що спір стосується права власності на квартиру АДРЕСА_1 земельній ділянці з кадастровим номером 8 000 000 000 :63:293:0005 по АДРЕСА_2 , оскільки зі спірного рішення від 19.04.2019 №46558008 вбачається, що підставою для відмови у реєстрації права власності за позивачем слугувало встановлення державним реєстратором зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно, а саме зареєстрованої іпотеки та заборони на квартиру, де власником квартири визначена інша особа (відмінна від позивача).

Отже, як зазначив Верховний Суд, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

З огляду на вказане та приймаючи до уваги правову позицію Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим з урахуванням того, що між сторонами є спір саме про право власності на квартиру, тому даний спір підлягає розгляду у порядку норм ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відкриття провадження в порядку адміністративного судочинства за даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 р. відсутні, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не ґрунтуються на нормі закону.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються суті позовних вимог, отже, на даній стадії не заслуговують на увагу.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, ухвали суду першої інстанції без змін.

Повний текст складено 18.11.2019 р.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 310-313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування рішення, зобов`язати вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель