Справа № 160/5592/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2019 року Справа № 160/5592/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року (суддя Барановський Р.А .) позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування рішення - залишено без руху.
06.08.2019 Дніпропетровським окружним адміністративним судом на виконання ухвали від 24.06.2019 року, отримано новий текст позовної заяви з додатками, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № 000303/04-36-40-05/ НОМЕР_1 від 04.10.2018.
Підставою для направлення податкової вимоги слугувало рішення про застосування фінансових санкцій від 04.10.2018 № 000303/04-36-40-05/ НОМЕР_1 , прийняте відповідачем за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Однак, будь-яких наказів про проведення перевірок позивачу не було вручено та будь-яких фактичних перевірок стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів відносно позивача не проводилось.
Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, яким передбачено, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Отже, рішення, прийняте на підставі незаконної перевірки не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
З тексту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для його прийняття стали матеріали правоохоронних органів (протокол про адміністративне правопорушення від 24.07.2018 серія ГР №313057), однак відносно позивача протоколи правоохоронними органами не складались.
Крім того, Податковий кодекс України не передбачає такої підстави для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, як протокол про адміністративне правопорушення, складений працівниками правоохоронних органів. Норми Податкового кодексу України передбачають проведення камеральних, документальних та фактичних перевірок.
Вище викладені доводи свідчать про те, що рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року (суддя Барановський Р. А. ) відкрито провадження в адміністративній справі №160/5592/19.
У зв`язку з відрахуванням судді Барановського Р. А. зі штату та на виконання розпорядження керівника апарату суду від 25.09.2019 №1034д проведено повторний автоматизований перерозподіл справи №160/5592/19, за результатом проведення якого справу перерозподілено судді Луніній О. С.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року (суддя Луніна О.С.) прийнято адміністративну справу № 160/5592/19 до провадження та призначено до розгляду без виклику (повідомлення) сторін на 31.10.2019 року.
27 вересня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ДФС у Дніпропетровській області на адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що рішення про застосування штрафних санкцій є законним, позов не підлягає задоволенню, мотивуючи свої доводи наступним.
До ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал, складений працівниками Марганецького ВП ГУНП в Дніпропетровській області за частиною 2 статті 156 КУпАП, щодо реалізації алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, вчиненого гр. ОСОБА_4 24.07.18 року у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою АДРЕСА_2 .
За результатом розгляду вищевказаних адміністративних було встановлено наступні порушення:
- реалізація алкогольних напоїв особа, яка не досягла 18 років, чим порушено статтю 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів";
- здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн., відповідно до абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".
Порядок застосування фінансових санкцій за порушення, передбачені статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790.
Згідно з абзацом 3 пункту 5 Порядку № 790 від 02.06.2003 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Органами поліції було зазначено, що громадянка ОСОБА_4 є працівником позивача, адже до матеріалів, які надійшла на адресу податкового органу було додано ліцензію (вже не діючу) ФОП ОСОБА_1 .
Працівник позивача ОСОБА_4 понесла адміністративну відповідальність як працівник, яка продала неповнолітньому алкогольні напої. Це підтверджено Постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Марганецької міської ради від 10.08.2018 року № АК 30/2018, винесена на підставі протоколу № 313057 від 24.07.2018, складеного працівниками поліції.
Ліцензія, яка знаходилась на місці складення протоколу була дійсна до 22.05.2018 року, тоді як правопорушення зафіксовано у липні 2018 року.
На підставі вищевказаних матеріалів ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій.
13.11.2019 року через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійши додаткові пояснення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в яких зазначено, що до ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал, складений працівниками Марганецького ВП ГУНП в Дніпропетровській області за частиною 2 статті 156 КУпАП, щодо реалізації алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, вчиненого гр. ОСОБА_4 24.07.18 року у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою АДРЕСА_2 . Відповідач зазначає, що зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення №АК 30/2018 від 10.08.2018, відповідно до відомостей про особу, стосовно якої складений протокол, місцем роботи ОСОБА_4 є магазин " ІНФОРМАЦІЯ_2", де вона працює продавцем. Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 від 24.07.2018 року та протоколу про адміністративне правопорушення від 24.07.2018 року, виходить, що перебуваючи на своєму робочому місці - в мазазині " ІНФОРМАЦІЯ_2", за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 продала неповнолітньому ОСОБА_5 2002 року народження, пиво "Запорізька ніч" ємністю 1 літр вмістом алкоголю 4,1%. Відповідач зазначає, що саме органами поліції було вказано, що громадянка ОСОБА_4 є працівником позивача, адже до матеріалів справи, які надійшли на адресу податкового органу було додано ліцензію (вже недіючу) - саме ФОП ОСОБА_1 . Працівник позивача ОСОБА_4 понесла адміністративну відповідальність, як працівник, яка продала неповнолітньому алкогольні напої. Це підтверджується постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Марганецької міської ради від 10.08.2018 року № АК 30/2018, винесеної на підставі протоколу №313057 від 24.07.2018 року, складеного працівниками поліції. Також, відповідач зазначає, що ліцензія, яка знаходилася на місці складення протоколу була дійсна до 22.05.2018 року, в той час, як правопорушення зафіксовано в липні місяці 2018 року.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з даними Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач - ОСОБА_1 з 05.05.2016 року зареєстрована як Фізична особа-підприємець.
Перебуває на обліку в Нікопольській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Основний вид економічної діяльності підприємця: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. (а. с. 15, 16)
На підставі матеріалів правоохоронних органів (протокол про адміністративне правопорушення від 24.07.2018 року серія ГР № 313057) Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області встановлено порушення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 частини 12 статті 15 та пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".
Вважаючи таке рішення незаконним, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України. (Закон № 481/95-ВР)
Приписами статті 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до статті 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.
За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. (частина 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР)
До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:
порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень. (частина 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР)
Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України. (частина 4 статті 17 Закону № 481/95-ВР).

Порядок застосування фінансових санкцій за порушення, передбачені статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790.

Згідно з абзацом 3 пункту 5 Порядку №790 від 02.06.2003, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Приписами підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

Наведена норма в імперативному порядку зобов`язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов`язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Визначений аналізованою законодавчою нормою обов`язок контролюючого органу є безумовним і виникає в тому разі, коли контролюючим органом виявлено відповідні порушення, що тягнуть за собою застосування до платника податків штрафних санкцій.

Водночас статтею 113 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов`язком контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України є визначення суми грошових зобов`язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства судом встановлено, що за порушення норм Закону №481/95-ВР, зокрема за продаж алкогольних виробів особами, які не досягли 18 років та за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без відповідної ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції, а рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію.

Отже, за наявності підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності про застосування штрафних санкцій у органу доходів і зборів є право прийняття рішення про застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій, в тому числі і на підставі матеріалів правоохоронних органів щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З наданих відповідачем матеріалів правоохоронних органів, на підставі яких було прийнято оскаржуване позивачем рішення, судом встановлено відсутність будь-яких доказів взаємозв`язку між Фізичною особо-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яку було притягнено до адміністративної відповідальності за продаж пива неповнолітньому.

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що саме органами поліції було зазначено, що громадянка ОСОБА_4 є працівником позивача.

Також, з доданих, на вимогу суду, відповідачем додаткових пояснень від 13.11.2019 року, судом також не встановлено належних доказів в підтвердження трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу на той факт, що трудові договори, укладені між ФОП та фізичною особою підлягають обов`язковій реєстрації в органах ДФС, тобто під час прийняття рішення про застосування до відповідача штрафних санкцій відповідач мав перевірити, чи була ОСОБА_4 у трудових правовідносинах з особою, до якої застосовано штрафні санкції, тобто, чи було допущено відповідні порушення саме Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Щодо наявності ліцензії, виданої ФОП ОСОБА_1 у матеріалах, що були надані правоохоронними органами, суд зазначає, що копія такої ліцензії не може слугувати підтвердженням здійснення господарської діяльності позивачем у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою АДРЕСА_2 , оскільки у вказаній ліцензії зазначено місце здійснення господарської діяльності - АДРЕСА_3 , Кафетерій.

Тобто, жодних доказів стосовно того, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 працювала продавцем саме у ФОП ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, відповідачем не надано.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення не перевірив факт допущення правопорушення, за яке встановлено відповідальність, саме позивачем, внаслідок чого рішення підлягає скасуванню, позовні вимоги - задоволенню.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. (частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України)

Позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджено квитанцією про сплату № 21 від 13.06.2019 та, які підлягають стягненню на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49600, ) про визнання незаконною та скасування вимоги - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Рішення про застосування фінансових санкцій № 000303/04-36-40/-05/ від 04.10.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49600, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. відповідно до квитанції № 21 від 13.06.2019.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна