Справа № 161/14321/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року

Київ

справа №161/14321/16-а

адміністративне провадження №К/9901/42847/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2016 (в складі головуючого судді Івасюти Л.В.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2017 (в складі: головуючого судді - Довгополова О.М., суддів: Гудима Л.Я., Ільчишина Н.В.) у справі №161/14321/16-а за позовом ОСОБА_1 до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі - Луцьке ОУПФУ) щодо відмови у виплаті йому перерахованої згідно з постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016 пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області від 12.02.2016 № 18-92 вих., відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача провести йому з 01.01.2016 виплату пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) в розмірі 90% від суми його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області від 12.02.2016 № 18-91 вих., без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум і виплачувати пенсію у такому розмірі і надалі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він працював в органах прокуратури Волинської області з липня 1990 по грудень 2006 року та набув право на пенсію у розмірі 90% середнього місячного заробітку за вислугою років, у звязку з чим у вересні 2006 року йому призначена пенсія на підставі ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 № 1789-ХІІ. Його право на отримання даного виду пенсії у зазначеному вище розмірі підтверджено постановою Луцького міськрайонного суду від 11.04.2016 у справі № 161/3336/16-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016. На виконання вищезазначеної постанови суду і виданого судом виконавчого листа від 29.07.2016, Луцьким ОУПФУ йому перерахована пенсія у розмірі 90% від заробітної плати, згідно з довідкою прокуратури Волинської області №18-91 вих. від 12.02.2016, що передбачає виплату пенсії саме в такому розмірі, без обмеження перерахованої суми максимальним розміром. Однак, перерахована йому пенсія виплачується не повністю, а обмежена максимальним розміром, встановленим Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011, згідно з яким максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. На даний час ця сума становить 10740 грн, що суттєво обмежує його право на отримання пенсії, передбаченої законом.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди при ухваленні рішення мали керуватись спеціальним закон - Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ, відповідно до якого йому було призначено пенсію за вислугу років. І при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничним розміром. Крім того, суди не врахували, що згідно з абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 3668-VІ від 08.07.2011 обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Вказує на неврахування судами положень ст. 22, 58 Конституції України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач працював в органах прокуратури Волинської області з липня 1990 по грудень 2006 року та набув право на пенсію у розмірі 90% середнього місячного заробітку за вислугою років, у звязку з чим з у вересні 2006 року йому призначена пенсія на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з 01.12.2015 працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

15 лютого 2016 року позивач звертався до Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі із заявою про проведення йому перерахунку пенсії відповідно до названої вище норми Закону (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, та долучив довідку прокуратури Волинської області № 18-91 вих. від 12.02.2016 про середній місячний заробіток за посадою, яку він займав перед виходом на пенсію. Листом відповідача від 16.02.2016 у перерахунку пенсії йому було відмовлено з посиланням на ч. 5 розділу III Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 року (справа № 161/3336/16-а), визнано протиправним рішення Луцького ОУПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії у розмірі 90 % від заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-91 від 12.02.2016. Зобов`язано Луцьке ОУПФУ провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 90% від заробітної плати, згідно з довідкою прокуратури Волинської області № 18-91 від 12.02.2016, з врахуванням виплачених сум, з 01.01.2016.

Проте, позивач вважає, що перерахована йому пенсія виплачується не повністю, а обмежена максимальним розміром, встановленим Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011, згідно якого максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. На даний час ця сума становить 10740 грн, що суттєво обмежує його право на отримання пенсії, передбаченої законом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», які встановлюють обмеження розміру виплачуваної пенсії, мають імперативний характер, неконституційними у встановленому порядку не визнавались, в зв`язку з чим є обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Також суди дійшли висновку про те, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016 у справі № 161/3336/16-а не було зобов`язано Луцьке ОУПФУ виплачувати позивачу пенсію без обмежень її максимального розміру.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.

За змістом статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ (далі - Закон № 3668-VI, в редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії позивача) тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, у тому числі, Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З 01 січня 2016 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-УІІІ від 24 грудня 2015 року абз. 6 ч. 15 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-УІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Дію вказаної норм продовжено до 31.12.2017 Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Зазначені вище положення не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.05.2018 (справа №704/87/17), від 03.04.2018 (справа №361/4922/17) та від 15.05.2019 (справа №554/4191/17).

Колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначених правових висновків Верховного Суду.

У справі, що розглядається, суди встановили, що відповідачем на виконання судового рішення здійснено саме перерахунок пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру». При перерахунку пенсії позивача пенсійним органом обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру пенсії, встановлене вищенаведеними нормативно-правовими актами.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач не діяв протиправно. А відтак, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи та незгоди із судовими рішеннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді А.І. Рибачук

Л.В. Тацій