Справа № 280/3684/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 листопада 2019 року 16 год. 01 хв.Справа № 280/3684/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Серебрянниковій О.А. та сторін

від позивача: Подлужна Р.Г. ,

від відповідача: Кузнецова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (юридична адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вознесенівського управління у місті Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області №21 від 30.03.2018 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб - підприємців з 01.04.2018 ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивачем було отримано рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 30.03.2018 №21 про виключення ОСОБА_2 з реєстру платників єдиного податку з 01.04.2018, у зв`язку з цим вважається, що позивач перейшла на загальну систему оподаткування, а тому повинна була подати за квартал, в якому було здійснено такий перехід (II квартал 2018 року) та за 2018 рік податкову декларацію про майновий стан і доходи, яка подається підприємцями, що перебувають на загальній системі оподаткування. Також в рішенні зазначено, що ФОП ОСОБА_2 має станом на 30.03.2018 податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб (18050401) у сумі 3 761,00 грн.

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки за вимогами Податкового кодексу України позивач таке рішення не отримувала, всі податкові декларації були прийняті контролюючим органом. Також, як зазначає позивач, контролюючим органом не були здійснено жодного заходу по стягненню податкового боргу, що свідчить про відсутність такого боргу. За таких обставин, позивач звернувся до суду із позовом.

Ухвалою від 05.08.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 28.08.2019 о/об 16 год. 30 хв.

21.08.2019 представником відповідача через канцелярію суду (вх. №34642) поданий відзив на позовну заяву, в якій відповідач заперечує проти задоволення позовної заяви та зазначає, що оскаржуване рішення було прийнято на підставі існування у позивача заборгованості за даним інтегрованої картки позивача. Також як зазначає відповідач, подані податкові декларації за 1 півріччя 2018 та 2018 роки не визнані контролюючим органом, з підстав виключення позивача з платників єдиного внеску, про що контролюючий орган повідомляв позивача шляхом направлення листа з повідомленням про вручення. Також, відповідачем була прийнята вимога про сплату боргу на суму 1816,37 грн №28131/50 від 13.09.2018. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

28.08.2019 позивачем через канцелярію суду (вх. №35609) була подана відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 28.08.2019 зупинено провадження у справі для примирення сторін до 11.11.2019 о/об 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 11.11.2019 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 11.11.2019 о/об 15 год. 00 хв.

Усною ухвалою суду від 11.11.2019, яка занесена до протоколу судового засідання, за клопотанням сторін, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у цей же день.

Представник позивача у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд відмовити в їх задоволенні.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців як фізична особа - підприємець 17.04.2002 номер державної реєстрації Ф0021696, взято на облік в ГУ ДФС у Запорізькій області, Вознесенівське управління у м. Запоріжжі, Вознесенівська ДНІ (Хортицький район м. Запоріжжя) як фізичну особу - підприємця 23.04.2002 № 2541.

З 01.01.2012 року по 31.03.2018 року ФОП ОСОБА_2 працювала на спрощеній системі оподаткування (III група, ставка у відсотках до доходу 5%).

25.03.2019 позивач отримала від контролюючого органу Акт камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан та доходи № 1092/08-01-50- 07/ від 21.03.2019, в якому зазначено, що мною, як фізичною особою- підприємцем не подано податкові декларації про майновий стан і доходи за II квартал 2018 року та 2018 рік.

Листом № 119 від 26.03.2019 позивач надала заперечння на Акт камеральної перевірки від 21.03.2019 та пояснила, що всі податкові декларації платника єдиного податку за 2018 рік подані своєчасно в електронній формі, що підтверджується як самими податковими деклараціями, так і квитанціями № 2 про їх прийняття податковим органом.

В свою чергу ГУ ДФЄ України у Запорізькій області надало відповідь за № 6423/14/08- 01-50-07 від 04.04.2019, в якій було зазначено, що рішенням Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області № 21 від 30.03.201 прийнято рішення про виключення ФОП ОСОБА_2 , з реєстру платників єдиною податку з 01.04.2018. У зв`язку з цим вважається, що позивач перейшла на загальну систему оподаткування, а тому повинна була подати за квартал, в якому було здійснено такий перехід (II квартал 2018 року) та за 2018 рік податкову декларацію про майновий стан і доходи, яка подається підприємцями, що перебувають на загальній системі оподаткування. Декларації про майновий стан і доходи за II квартал 2018 р. та 2018 р. позивач не подала, у зв`язку з чим, контролюючим органом був складений акт камеральної перевірки від 21.03.2019.

Підставою для прийняття рішення №21 від 30.03.2018 стала наявність податкового боргу в інтегрованій картці за кодом бюджетної класифікації 18050401 «єдиний податок з фізичних осіб», а саме: 01.09.2017 в сумі 1699,26 грн, 01.10.2017 в сумі 1699,26 грн, 01.11.2017 в сумі 1699,26 грн, 01.12.2017 в сумі 3761,00 грн, 01.01.2018 в сумі 3761,00 грн, 01.02.2018 в сумі 3761,00 грн, 01.03.2018 в сумі 3761,00 грн, 01.04.2018 в сумі 3761,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, контролюючим органом було прийнято Рішення від 30.03.2018 №21 про виключення з Реєстру платників єдиного податку - фізичних осіб -підприємців.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлюються нормами глави І розділу ХІV Податкового кодексу України «Спрощена система оподаткування, обліку та звітності» (далі - ПК України).

Згідно пункту 298.1 статті 298 ПК України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1-298.1.4 цієї статті.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 31.1 статті 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

В свою чергу, підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Абзацом 2 пункту 294.1 статті 294 ПК України передбачено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

одатковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (п. 294.2 статті 294 ПК України).

Приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Абзацом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України встановлено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Разом з цим, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку (п. 299.1 ст. 299 ПК України).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, в розрізі приписів пункту 299.2 статті 299 ПК України, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним судом у постановах від 21 лютого 2018 року у справі №813/1465/17, від 15 травня 2018 року у справі №813/676/17.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення підставою для його прийняття стали норми абзацу 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України.

У той же час з вказаного рішення встановлено, що позивач станом на 30.03.2018 має податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 3761,00 грн.

Відповідачем під час розгляду даної справи доказів підтвердження заборгованості надано не було.

У той же час, як встановлено з поданого відповідачем відзиву, наявність у позивача заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів податковим органом встановлено за даними інтегрованої картки останнього.

При цьому, дана заборгованість, як зазначає відповідач виникла у зв`язку з несплатою суми податкового зобов`язання у розмірі 3761,00 грн, та нарахована пеня у сумі 55,00 грн, а також умовно нараховані штрафні санкції у сумі 665,28 грн.

У той же час, як встановлено матеріалами справи, всупереч вимогам пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України перевірку з вказаного питання податковим органом проведено не було, відповідно і акт перевірки останнім не складався, що не заперечується відповідачем, зокрема, у поданому відзиві на позов.

За вказаних обставин суд зазначає, що Податковим кодексом закріплена чітка послідовність дій, які мають бути обов`язково вчинені контролюючим органом до прийняття відповідного рішення (проведення перевірки платника єдиного податку, виявлення допущення ним порушення, зокрема, встановлення факту наявності податкового боргу, складання акта перевірки та прийняття на його підставі рішення). Іншої процедури законодавчо не передбачено.

Таким чином, враховуючи те, що несплата позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів встановлена контролюючим органом на підставі аналізу даних IC "Податковий блок" в інтегрованій картці платника, а не на підставі акта перевірки, яка, в свою чергу, ним і не проводилася, і позивач заперечує проти існування відповідної заборгованості, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено умови і порядок прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як слідує з в постанов Верховного суду від 15.05.2018 у справі № 813/676/17 та від 19.02.2019 №826/7216/17: «...підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Проте судами попередніх інстанцій встановлено, що жодної перевірки... контролюючим органом проведено не було та відповідно не було складено акта про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку. Спірне рішення... про анулювання реєстрації платника єдиного податку було прийняте контролюючим органом на підставі картки особового рахунку (КОР) платника податку, а не на підставі акта перевірки, як встановлено в п. 299.11 ст. 299 ПК України».

Акт камеральної перевірки від 21.03.2019 №1092/08-01-50-07/ судом до уваги не приймається, на підставі того, що він був складений після прийняття рішення №21 від 30.03.2018.

Також матеріалами справи встановлено, що 16.08.2017 позивачем був сплачений єдиний податок з ФОП 3 групи за 2 квартал 2017 р. у сумі 1705,00 грн; та 15.11.2017 сплачений єдиний податок з ФОП 3 групи за З квартал 2017 р. у сумі 2061,74 грн. Зазначені суми єдиного податку перераховані в банк отримувача ГУ ДКСУ у Запорізькій області на рахунок отримувача УК в Хортицькому районі м. Запоріжжя, що підтверджено витягом з інтернет - банкінгу «Райффайзен Банк Аваль».

Посилання відповідача про своєчасніть направлення податкової вимоги від 13.09.2018 №28131/50 на суму 1816,37 грн судом до уваги не приймається, на підставі відсутності боргу.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми законодавства, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що контролюючий орган при прийнятті рішення 30.09.2018 №21 щодо позивача про анулювання реєстрації платника єдиного податку діяв всупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню.

Отже, оскільки податковий борг ОСОБА_2 як фізичної особи платника податків було погашено, відповідач не мав підстав для виключення його як фізичної особи-підприємця з реєстру платників єдиного податку, тим більш, без проведення перевірки.

Отже, відповідачем не доведено, а судом не встановлено наявність підстав для виключення позивача як фізичної особи-підприємця з реєстру платників єдиного податку.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 30.03.2018 №21 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією № 33091631 від 30.07.2019.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (юридична адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вознесенівського управління у місті Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області №21 від 30.03.2018 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб - підприємців з 01.04.2018 ОСОБА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (юридична адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 19.11.2019.

Суддя Р.В. Сацький