Справа № 240/9371/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
18 листопада 2019 року м. Житомир справа № 240/9371/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" до Головного управління ДФС у Житомирській області, Державної фіскальнох служби України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною відмову, скасування податкового повідомлення-рішення,
Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" звернулось до суду з позовом у якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність ДФС України у неприйнятті рішення про розстрочення грошового зобов`язання чи відмови у наданні розстрочення у строк, передбачений законодавством України за заявами ДП Житомирський бронетанковий завод до Головного управління ДФС у Житомирській області (заява щодо надання розстрочення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2019 року в сумі 5 889 338,14 гривень та авансових внесків з податку на прибуток в сумі 5 596 938,00 гривень строк сплати якої ще не настав з періодами сплати рівними частинами, строком на 1 місяць з 03 та 28 грудня 2018 року;
Вважаючи відмову у розстроченні протиправною, а податкове повідомлення - рішення безпідставним, позивач звернувся до суду.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 позовну заяву залишено без руху.
До суду 19 липня 2019 року, на виконання вимог ухвали від 15.07.2019, надійшла позовна заява з усуненими недоліками.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.08.2019.
Копію ухвали було направлено сторонам рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. До суду 30 липня 2019 року повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідно до яких, позивач отримав копію ухвали 26.07.2019, Головне управління ДФС у Житомирській області - 25.07.2019.
До суду 05.08.2019 надійшло клопотання Головного управління ДФС у Житомирській області про відкладення розгляду справи.
Як вбачається з протоколу судового засідання від 05.08.2019, у зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання відкладено на 09.09.2019.
Про судове засідання 09.09.2019 сторін повідомлено судовими повістками, які направлено на адреси, що вказані у позові рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення.
До суду 13 серпня 2019 року надійшов відзив Державної фіскальної служби України в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що наданий для надання розстрочки податкових зобов`язань позивачем пакет документів не містить переліку обставин, що свідчать про наявність загрози зриву виконання державного оборонного замовлення та виникнення або накопичення податкового боргу, доказів існування таких обставин. При цьому у документах містяться окремі відомості, що є підґрунтям для негативної оцінки потенційної спроможності заявника виконувати графік розстрочки. Так, згідно з наданою платником бухгалтерської звітності (баланс, форма №1) станом на 13.11.2018 по підприємству обліковуються короткострокові кредити банків у сумі 243,2 млн. грн, сума яких збільшилася з початку року на 104,7 млн. грн або на 75,5 відс., а також поточна кредиторська заборгованість у сумі 205,1 млн.грн, яка теж має тенденцію до збільшення (з початку року збільшилась на 83,1 млн.грн або на 68,1 відсотка). Відповідно до наданої заявником інформації, остаточний термін проведення фінансування за державним контрактом на виконання робіт за державним оборонним замовленням - лютий 2019 року (що виходить за межі запропонованих термінів сплати розстрочки), а до цього часу всі кошти підприємства мають спрямовуватися на погашення кредитних зобов`язань. Крім того, дебіторська заборгованість з початку року зросла на 258,2 млн. грн або у 2,2 рази (з 218,6 млн.грн до 476,8 млн.грн), що свідчить про значне уповільнення темпів розрахунків дебіторів. Основну суму прогнозних доходів позивач передбачав отримати за державним контрактом, який на дату розгляду його заяви ще не укладено, а також за іншим державним контрактом, розрахунки за яким залежить від повноти фінансування, і тому не можуть вважатися надійним джерелом погашення розстрочення. Відповідно до пункту 1.5 Порядку період при сплаті розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань (податкового боргу) дорівнює календарному місяцю. Отже, запропонований платником графік розстрочення зі строками сплати 03.12 та 28.12 не відповідає зазначеному положенню. Крім того, запропонований період розстрочення (один календарний місяць) припадає під визначення та процедуру відстрочення, яке оформлюється виключно з підстави виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Разом з тим, зазначає, що графік погашення розстроченого зобов`язання (03.12. та 28.12), самостійно визначеного 09.11.2018, вже порушував термін його сплати, передбачений п. 57.1 ст.57 Кодексу. Вважає відмову у розстроченні правомірною.
У судове засідання, призначене на 09 вересня 2019 року представник позивача не прибув. Про дату, час та місце повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Представник відповідачів прибула до суду, однак з метою витребування декларації з податку на прибуток, та у зв`язку з неявкою представника позивача, розгляд справи відкладено на 19.09.2019.
У судове засідання, призначене на 19 вересня 2019 року прибули представники сторін. Для надання часу представнику позивача для ознайомлення з відзивами на позовну заяву, розгляд справи відкладено на 23.09.2019.
До суду 19.09.2019 надійшла заява представника відповідачів про долучення до матеріалів справи податкової декларації з податку на прибуток за третій квартал 2018 року.
Відділом документального забезпечення суду 19 вересня 2019 року зареєстровано клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та клопотання про продовження підготовчого провадження.
Представник відповідачів подала до суду заява про розгляд клопотання представника позивача у порядку письмового провадження.
Відповідно до протоколу судового засідання від 23.09.2019, розгляд справи відкладено на 07.10.2019.
Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року постановлено клопотання представника позивача про продовження строку підготовчого провадження - задовольнити. Для належної підготовки справи для розгляду по суті продовжити строк підготовчого провадження терміном до 30 (тридцяти) днів. Наступне підготовче засідання у справі призначити на 07 жовтня 2019 року
У судове засідання 07.10.2019 прибули представники сторін. У судовому засіданні оголошено перерву для надання часу новому представнику позивача, підготуватись до підготовчого судового засідання. Розгляд справи відкладено на 09.10.2019.
До суду 08.10.2019 надійшли письмові пояснення позивача у якому вказано, що згідно норм п.3.1 Положення до заяви надано економічне обґрунтування, яке складається з: переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин - довідка №01-09/3108 від 13.11.2018, Лист №09/3264 від 15.11.2018 та №09/3683 від 05.12.2018 (додатково); аналізу фінансового стану-баланс станом на 13.11.2018, звіт про фінансові результати за січень-листопад 2018, таблиця №1, таблиця №2, таблиця №4, таблиця №5, таблиця №6; графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум - графік погашення розстрочення грошового зобов`язання ДП Житомирський бронетанковий завод; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення - розрахунок прогнозованих доходів на період дії розстрочення ДП Житомирський бронетанковий завод. Також для повного висвітлення обставин, що перешкоджають своєчасній сплаті податків, позивачем під час подачі заяви від 13.11.2018, також надано відповідачу №1 інші документи (копії містяться в матеріалах судової справи). На виконання п.100.11 ПК України, ДП Житомирський бронетанковий завод надано майно в податкову заставу (Лист №09/3263 від 15.11.2018). Враховуючи, протиправні дії контролюючого органу під час винесення оскаржуваного (визнання незаконними дії) рішення, а також норми п.3.2 Положення №574, в частині прийняття рішень (надання розстрочення або відмова), оскаржуване Податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки винесено на підставі протиправної відмови про надання розстрочення.
Представник позивача 08.10.2019 надав до суду докази поважності неявки у судові засідання 25.09.2019 та 07.10.2019.
Відділом документального забезпечення суду 08.10.2019 зареєстровано клопотання позивача у якому вказує, що при розгляді даної справи для ефективного захисту прав, свобод, інтересів ДП Житомирський бронетанковий завод у разі необхідності, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КАС України, просить суд вийти за межі позовних вимог.
Ухвалою суду від 09.10.2019 постановлено закінчити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 30 жовтня 2019 року.
У судовому засіданні, призначеному на 30.10.2019 за клопотанням представника позивача для надання часу для встановлення та визначення порядку податкових зобов`язань, розгляд справи відкладено на 06.11.2019.
До суду 04.11.2019 надійшли письмові пояснення представника позивача у яких останній вказує, що у випадку законності дій відповідача, ДП Житомирський бронетанковий завод мав би можливість укладення Договору про розстрочення податкових зобов`язань та уникнення винесення оскаржуваного податкового рішення-повідомлення. Вказує, що обставини та порядок, щодо виникнення податкових зобов`язань (підписання актів приймання-передачі виконаних робіт, між ДП Житомирський бронетанковий завод та Міністерством оборони України) та отримання фінансування зазначені в листах позивача №09/3264 від 15.11.2018 та №09/3683 від 05.12.2018 (копії містяться в матеріалах судової справи). ДП Житомирський бронетанковий завод здано виконані роботи по ремонту військової техніки у вересні - жовтні місяці 2018 року, передано калькуляційно-розрахункові матеріали до військового представництва Міністерства оборони України, для перевірки. В подальшому після отримання висновків, документи на оплату передані до Міністра оборони України на затвердження і лише після того надані до банку, для отримання коштів. Кошти за передані роботи отримані лише в грудні місяці 2018 року після чого сплачено відповідні бюджетні зобов`язання. На виконання положень п.3.1 Положення позивачем до заяви надано економічне обґрунтування про обставини, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин - довідка №01-09/3108 від 13.11.2018, лист №09/3264 від 15.11.2018 та №09/3683 від 05.12.2018 (додатково). Тобто висновки відповідачів не відповідають фактичним обставинам справи та наданим документам. Просить розгляд справи 06.11.2019 проводити без його участі.
Представник відповідача з`явилась до суду та подала заяву про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Щодо відмови ДФС України у прийнятті рішення про надання розстрочення за заявою Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод".
У позовній заяві позивач вказує та відповідачами не заперечується, що у липні 2018 року ДП Житомирський бронетанковий завод виконувались роботи з ремонту військової техніки за Державним контрактом на виконання робіт за державним оборонним замовленням на виконання Програми підвищення обороноздатності та безпеки держава Україна, затвердженої Постановою Кабінетом Міністрів України від 06.07.2016 №418-10, під державні гарантії Міністерства фінансів України. Умови фінансування та надання гарантій для ДП Житомирський бронетанковий завод визначені окремою Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2016 №428 та передбачали проведення розрахунків за Державним контрактом упродовж 36 місяців з дати отримання кредиту. При цьому, до моменту здачі робіт розрахунки проводились авансовими платежами в межах нарахованих відсотків, після виконання та здачі робіт - рівними частками в межах нарахованих відсотків та погашення тіла кредиту згідно графіку, визначеного умовами кредитного договору. Остаточний термін розрахунків згідно умов державного контракту - лютий 2019 року. До зазначеної дати підприємство мало спрямовувати всі отримані від Міністерства оборони України кошти на погашення кредитних зобов`язань.
Як зазначив представник позивача, неспроможність здійснити оплату податкових зобов`язань за період за 9 місяців 2018 року в сумі 5 889 338,14 гривень та авансових внесків з податку на прибуток в сумі 5 596 938.00 гривень, з сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, з метою недопущення загрози виникнення та накопичення податкового боргу, часткової зупинки фінансово-господарської діяльності ДП Житомирський бронетанковий завод, зриву виконання Державного оборонного замовлення, в порядку передбаченому ст.100 Податкового кодексу України та Порядком розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань, Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" (далі - ДП "Житомирський бронетанковий завод", Підприємство) подало до Головного управління ДФС у Житомирській області:
- заяву від 13.11.2018 щодо надання розстрочення грошового зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток у сумі 5596938,00 грн, строк сплати якої ще не настав, на строк 1 місяць з періодом сплати: 03 грудня 2018 року в сумі 2798469,00 грн, 28 грудня 2018 року в сумі 2798469,00 грн згідно з пунктом 9 розділу І переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу і доказів існування таких обставин (а.с. 29);
- заяву від 13.11.2018 щодо надання розстрочення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 5889338,14 грн, строк сплати якої ще не настав, на строк 1 місяць з періодом сплати: 03 грудня 2018 року в сумі 2944669,07грн, 28 грудня 2018 року в сумі 2944669,07 грн згідно з пунктом 9 розділу І переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу і доказів існування таких обставин (а.с. 175).
Листом №09/3264 від 15.11.2018 "Щодо надання розстрочки" ДП "Житомирський бронетанковий завод" повідомлено Головне управління ДФС у Житомирській області, що необхідність надання розстрочки виникла в зв`язку з тим, що в липні 2018 року підприємством виконані роботи за державним контрактом на виконання робіт за державним оборонним замовленням під державні гарантії Міністерства фінансів України. Умови фінансування та надання гарантії для ДП ЖБТЗ були визначені окремою Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2016 року №428 та передбачали проведення розрахунків за державним контрактом протягом не менше 36 місяців з дати отримання кредиту. При цьому, до моменту здачі робіт розрахунки проводились авансовими платежами в межах нарахованих відсотків, після здачі робіт - рівними частинами в межах нарахованих відсотків та погашення тіла кредиту згідно графіку. Остаточний термін проведення розрахунків згідно умов державного контракту - лютий 2018 року. До зазначеної дати підприємство має спрямовувати всі отримані кошти на погашення кредитних зобов`язань. Таким чином, на даний час підприємство не має коштів для сплати податкових зобов`язань, а дебіторська заборгованість за державним контрактом станом на 13 листопада 2018 року складає майже 294,0 млн. грн. Отримання режиму розстрочення дозволить ДП ЖБТЗ виконати взяті на себе договірні зобов`язання перед державою за іншими договорами в межах державного оборонного замовлення, які виконуються без попереднього авансування за рахунок власних обігових коштів, та своєчасно сплатити розстрочені податкові зобов`язання в подальшому (а.с. 36).
ДП "Житомирський бронетанковий завод" листом №09/3683 від 05.12.2018 повторно звернулось до Головного управління ДФС в Житомирській області з проханням розглянути можливість надання розстрочки. Вказує, що: "03.12.2018 платіжними дорученнями №4474 та №4475 здійснило оплату першої частки розстроченого податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 2944669,07 грн. та авансових внесків з податку на прибуток в сумі 2798469,00 грн. відповідно, як це було передбачено графіком погашення розстроченого грошового зобов`язання. 04.12.2018 на адресу ДП ЖБТЗ поштою надійшла податкова вимога від 26.11.2018 №199736-51 про сплату податкового боргу з податку на прибуток в сумі 11 486 276,14 грн. В зв`язку із ситуацією, що склалася, повторно повідомляємо, що неспроможність підприємства сплатити податкове зобов`язання виникла із-за надання послуг з ремонту бронетанкової техніки згідно державного контракту. В свою чергу, ДП ЖБТЗ гарантує оплату другої частини податкових зобов`язань згідно графіку розстрочення податкових зобов`язань." (а.с. 37-38)
Вважаючи таку відмову протиправною, а права та інтереси ДП "Житомирський бронетанковий завод", позивач звернувся до суду.
Передумовою звернення із заявами про розстрочення грошових зобов`язань було подання підприємством податкової декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року в якому позивачем визначено суму податку на прибуток - 7223073 грн. та суму авансового внеску при сплаті дивідендів 5596938 грн (а.с. 132-133).
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Порядком розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України № 574 від 10.10.2013 (далі - Порядок №574).
Згідно пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.
Приписами п. 100.1 ст. 100 ПК України визначено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.
Пунктом 100.2 ст. 100 ПК України передбачено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з п. 100.4 ст. 100 ПК України підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.
Порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 100.13 ст. 100 ПК України).
Відповідно до статті 100 глави 9 розділу II Податкового кодексу України розроблено Порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, який затверджено Наказом Міністерство доходів і зборів України, від 10.10.2013, №574 "Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків" (далі - Порядок №574).
Пунктом 2.1. Порядку №574 передбачено, що розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) можуть надавати в межах повноважень за кожним окремим випадком:
- Міністерство доходів і зборів України - без обмежень суми;
- головні управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та Міжрегіональне головне управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників - на суму не більше 3 млн. гривень;
- державні податкові інспекції, спеціалізовані державні податкові інспекції - на суму не більше 300 тис. гривень.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 pоку №160 було утворено ДФС, як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.
Відповідно до п. 1 Положення про ДФС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 р. №236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.
За змістом п.3.1 Порядку №574 для розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобов`язання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1) в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув.
До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з: переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; аналізу фінансового стану; графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.
Підставою для розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу) платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин", а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.
Встановлено, що ДП "Житомирський бронетанковий завод подало до Головного управління ДФС у Житомирській області:
- заяву від 13.11.2018 щодо надання розстрочення грошового зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток у сумі 5596938,00 грн, строк сплати якої ще не настав, на строк 1 місяць з періодом сплати: 03 грудня 2018 року в сумі 2798469,00 грн, 28 грудня 2018 року в сумі 2798469,00 грн згідно з пунктом 9 розділу І переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу і доказів існування таких обставин (а.с. 29);
- заяву від 13.11.2018 щодо надання розстрочення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 5889338,14 грн, строк сплати якої ще не настав, на строк 1 місяць з періодом сплати: 03 грудня 2018 року в сумі 2944669,07грн, 28 грудня 2018 року в сумі 2944669,07 грн згідно з пунктом 9 розділу І переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу і доказів існування таких обставин (а.с. 175).
З матеріалів адміністративної справи вбачається та відповідачами не заперечується, що письмові заяви про розстрочення грошового зобов`язання, з якими зверталось Підприємство, відповідає формі, визначеній у Додатку 1 Порядку №574.
Відповідачем не заперечується, що до заяв про розстрочення грошового зобов`язання ДП "Житомирський бронетанковий завод" додало:
- довідку №01-09/3108 від 13.11.2018 "Про зобов`язання, що виникають в місяці, в якому передбачається розстрочення" (а.с. 30);
- лист №09/3263 від 15.11.2018 "Щодо надання майна в податкову заставу";
- аналіз фінансових результатів (таблиця 2);
- динаміка обсягів виробництва та реалізації підприємства (таблиця 1);
- зміни майбутнього стану підприємства (таблиця 4);
- характеристика основних засобів (таблиця 5);
- характеристика оборотних засобів (таблиця 6);
- характеристика дебіторської заборгованості і зобов`язань (таблиця 7);
- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за січень-листопад 2018 року;
- баланс (звіт про фінансовий стан) на 13 листопада 2018 року;
- графік погашення розстроченого грошового зобов`язання ДП Житомирський бронетанковий завод;
- розрахунок прогнозованих доходів на період дії розстрочення ДП Житомирський бронетанковий завод.
Додатково Підприємством було направлено лист №09/3683 від 05.12.2018.
При цьому, п. 3.2 Порядку №574 визначено, що у разі якщо рішення про розстрочення (відстрочення) приймається органом доходів і зборів вищого рівня, орган доходів і зборів за місцем обліку платника податків або за місцем обліку його грошових зобов`язань (податкового боргу) протягом 10 календарних днів розглядає заяву платника, здійснює аналіз його фінансового стану та формує відповідний висновок про можливість надання розстрочення (відстрочення), який разом з копіями документів, доданих платником до заяви, надсилає на адресу органу доходів і зборів вищого рівня. У такому самому порядку здійснюється розгляд заяви платника податків у випадку, якщо рішення приймається Міністерством доходів і зборів України. При цьому Міністерством доходів і зборів України рішення приймається протягом 10 календарних днів.
Згідно пункту 3.2 Розділу III Порядку, за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви:
- приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2);
- відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обов`язкових вимог, визначених цим Порядком.
Тобто, зазначений в п. 3.2 Порядку № 574, перелік є вичерпним і не підлягає широкому тлумаченню, або альтернативній поведінці контролюючого органу.
При цьому, виключно рішення про розстрочення грошових зобов`язань має відповідати формі, визначеній в Додатку 2 до Порядку №574. Окремої обов`язкової форми для рішення про відмову в розстроченні грошових зобов`язань, Порядком №574 не передбачено, з урахуванням чого таке рішення приймається контролюючим органом в довільній формі.
Суд вважає помилковим твердження представника позивача про те, що рішення за результатом розгляду заяв повинне було бути прийняте керівником (його заступником чи уповноваженою особою) ДФС України протягом 30 календарних днів із зати подання заяви, тобто до 13.12.2018 (включно), однак у встановлений строк ДФС України не прийняла відповідного рішення, оскільки рішення про відмову у надінні розстрочення прийнято ДФС України 12.12.2018, тобто в межах строку, визначеному чинним законодавством України.
Отже, не підлягає задоволенню позовна вимога в частині визнання протиправної бездіяльності ДФС України щодо неприйняття рішення про розстрочення грошових зобов`язань чи відмови у наданні розстрочення у строк, передбачений законодавством України за заявами Підприємства.
- наданий платником пакет не містить одного з обов`язкових документів - переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин;
- остаточний термін проведення фінансування за державним контрактом на виконання робіт за державним оборонним замовленням - лютий 2019 року (що виходить за межі запропонованих термінів сплати розстрочки), а до цього часу всі кошти підприємства мають спрямовуватися на погашення кредитних зобов`язань;
- відповідно до пункту 1.5 Порядку період при сплаті розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань (податкового боргу) дорівнює календарному місяцю. Отже, запропонований платником графік розстрочення зі строками сплати 03.12 та 28.12 не відповідає зазначеному положенню;
- у документах містяться окремі відомості, що є підґрунтям для негативної оцінки потенційної спроможності заявника виконувати графік розстрочки;
- основну суму прогнозних доходів заявник передбачає отримати за державним контрактом, який на сьогодні ще не укладено, а також за іншим державним контрактом, розрахунки за яким залежать від повноти фінансування, і тому не можуть вважатися надійним джерелом погашення розстрочення.
Щодо відсутності, на переконання відповідача, у наданому підприємством пакеті документів переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.
Згідно п. 2.1 Статуту Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" "підприємство утворено з метою одержання прибутку шляхом виконання державного контракту і державного замовлення з виготовлення, ремонту і модернізації озброєння військової та іншої техніки" (а.с. 114).
Судом при дослідженні заяв ДП "Житомирський бронетанковий завод" від 13 листопада 2018 року про надання розстрочення грошового зобов`язання, встановлено, що їх подано згідно пункту 9 розділу І Переліку №1235.
Відповідно до п. 9 розділу І Переліку №1235, до обставин, що є підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника, відноситься виконання заявником державного оборонного замовлення.
Дана норма має примітку: обставини підтверджуються шляхом подання заявником належним чином засвідчених копій документів, передбачених законодавством.
Матеріалами справи, зокрема листом №09/3264 від 15.11.2019 (а.с. 35) підтверджується та позивачем у судовому засіданні наголошувалось, що підставою для звернення з заявами про розстрочення сплати грошових зобов`язань, була необхідність виконання робіт за державним контрактом на виконання робіт за державним оборонним замовленням на виконання Програми підвищення обороноздатності та безпеки держави Україна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2016 року №418-10, під державні гарантії Міністерства фінансів України.
Як зазначає у листі №09/3264 від 15.11.2019, що адресований Головному управління ДФС у Житомирській області, про обґрунтування необхідності надати розстрочки, умови фінансування та надання гарантії для ДП ЖБТЗ були визначені окремою Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2016 №428 (ДСК) та передбачали проведення розрахунків за державним контрактом протягом не менше 36 місяців з дати отримання кредиту. При цьому, до моменту здачі робіт розрахунки проводились авансовими платежами в межах нарахованих відсотків, після здачі робіт - рівними частинами в межах нарахованих відсотків та погашення тіла кредиту згідно графіку.
Під час розгляду адміністративної справи встановлено та відповідачами не заперечується, що до заяв про розстрочення від 13.11.2018 підприємство надано лист, яким повідомило (вих. №09/15-3265 від 15.11.2018), що державні контракти на виконання робіт за державними оборонними замовленням, на підставі яких розраховані прогнозні доходи на період розстрочки, мають гриф обмеження доступу та підпадають під дію Закону України "Про державну таємницю". У зв`язку із викладеним, надати копії вище зазначених контрактів можливо лише із дотриманням вимог режиму секретності (а.с. 34).
Отже, заявником обґрунтовано, з посиланням на специфіку та особливості діяльності підприємства, причину неможливості надання копій документів на підтвердження обставини, що є підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника.
Щодо відмови у наданні розстрочки з посиланням на те, що відповідно до пункту 1.5 Порядку період при сплаті розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань (податкового боргу) дорівнює календарному місяцю, отже, запропонований платником графік розстрочення зі строками сплати 03.12 та 28.12 не відповідає зазначеному положенню.
Відповідно до п. 1.5 Порядку №574, період при сплаті розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань (податкового боргу) дорівнює календарному місяцю або іншому строку за згодою сторін, який зафіксовано у договорі про розстрочення (відстрочення).
Судом при дослідженні поданих підприємством заяв від 13.11.2018 про розстрочення грошових зобов`язань, встановлено, що заявник просить розстрочити грошові зобов`язання строк сплати якої ще не настав, на строк 1 місяць з періодами сплати: 03 грудня 2018 року, 28 грудня 2018 року (а.с. 29, 175).
Отже, період сплати, вказаний підприємством у заявах від 13.11.2018 становить один календарний місяця, як і вимагає того норма п. 1.5 Порядку №574 та визначено дві дати в межах цього календарного строку, в які заявник зобов`язується сплатити суми розстроченого грошового зобов`язання.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем дотримано вимоги п. 1.5 Порядку №574.
Пунктом 3.2 Порядку №574 встановлено, що за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обов`язкових вимог, визначених цим Порядком.
Пунктом 3.1 Порядку №574 визначено, що підставою для розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу) платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин", а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.
Відповідно до норм п. 3.1 Порядку №574, до заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з: переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; аналізу фінансового стану; графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.
Отже, відмова у розстроченні грошового зобов`язання можлива у випадку:
- ненадання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин";
- ненадання економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.
Так Державна фіскальна служба України у відмові у наданні розстрочення грошових зобов`язань підприємству вказує, що у документах містяться окремі відомості, що є підґрунтям для негативної оцінки потенційної спроможності заявника виконувати графік розстрочки. На обґрунтування такої підстави відмови зазначено, що згідно з наданою платником бухгалтерською звітністю (баланс, форма №1) станом на 13.11.2018 по підприємству обліковуються короткострокові кредити банків у сумі 243,2 млн. грн, сума яких збільшилася з початку року на 104,7 млн. грн, або на 75,5%, а також поточна кредиторська заборгованість у сумі 205,1 млн. грн., яка теж має тенденцію до збільшення (з початку року збільшилась на 83,1 млн. грн., або на 68,1 відсотка); дебіторська заборгованість з початку року зросла на 258,2 млн грн, або у 2,2 рази (з 218,6 млн. грн. до 476,8 млн. грн.), що свідчить про значне уповільнення темпів розрахунків дебіторів.
Однак, суд вважає, що вказані відповідачем обставини, підтверджують наявність загрози накопичення податкового боргу Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" та підтверджують надання аналізу фінансового стану підприємства.
Отже, платником податків надано достатні докази існування обставин, що свідчать про наявність загрози накопичення податкового боргу, однак ДФС України проігнорувало наявність такої загрози у підприємства.
До матеріалів адміністративної справи долучено копії платіжних доручень від 03.12.2018: №4474 про погашення розстроченої суми податку на прибуток в сумі 2944669,07 грн. (а.с. 48), №4474 про погашення розстроченої суми авансових внесків з податку на прибуток в сумі 2798469,00 грн. (а.с. 49).
Отже, ДФС України 12 грудня 2018 року, при прийнятті рішення про відмову у розстроченні грошових зобов`язань підприємства, було відомо про сплачені позивачем кошти у сумі і у строк, вказаний у заявах про розстрочення грошових зобов`язань, однак з невідомих суду причин відповідач не взяв до уваги добровільну сплату таких коштів платником податку та дійшов помилкового висновку щодо неспроможності заявника виконувати графіки розстрочки.
Відповідно до норм п. 3.1 Порядку №574, до заяви додається економічне обґрунтування, яке складається також з розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.
Державна фіскальна служба України у листі - відмові від 12.12.2018 вказує, що відповідно до наданої заявником інформації остаточний термін проведення фінансування за державним контрактом на виконання робіт за державним оборонним замовленням - лютий 2019 року (що виходить за межі запропонованих термінів сплати розстрочки), а до цього часу всі кошти підприємства мають спрямовуватися на погашення кредитних зобов`язань.
Однак, суд відмічає, що фінансування за державним контрактом на виконання робіт за державним оборонним замовленням, яке буде здійснено у лютому 2019 року не зазначено позивачем в якості обґрунтування можливість погашення грошових зобов`язань, оскільки як встановлено під час розгляду адміністративної справи, до заяв про розстрочення грошових зобов`язань від 13.11.2018 підприємством додано розрахунок прогнозних доходів на період дії розстрочки в якому вказано, що за період дії розстрочки підприємство очікує отримати доходи від реалізації готової продукції, виконання робіт, надання послуг на загальну суму 716115,0 тис.грн., в тому числі:
- за державним контрактом, укладення якого планується до 30.11.2018 в сумі 578022,0 тис. грн.;
- за державним контрактом від 04.06.2018 в сумі 5060,0 тис. грн;
- за державним контрактом від 22.12.2017 в сумі 131633,0 тис. грн;
- від надання послуг з ремонту запчастин до бронетанкової техніки для військових частин МОУ в сумі 1230,0 тис.;
- від реалізації послуг готельно-ресторанного комплексу в сумі 90,0 тис.грн.;
- від реалізації товарів народного споживання населенню в сумі 80,0 тис.грн.;
- дохід у вигляді відсотків на залишок коштів на поточних рахунках в сумі 107,0 тис.грн. (а.с. 31).
Щодо твердженні ДФС України, що основну суму прогнозних доходів заявник передбачає отримати за державним контрактом, який на сьогодні ще не укладено, а також за іншим державним контрактом, розрахунки за яким залежать від повноти фінансування, і тому не можуть вважатися надійним джерелом погашення розстрочення, суд відмічає, що правовою нормою, яка регулює підстави прийняття рішення про надання розстрочення визначено, що заявник повинен надати розрахунки прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.
Суд відмічає, що підприємством правомірно внесено до переліку прогнозних доходів, дохід від укладення державного контракту до 30.11.2018, оскільки поняття "прогнозних" охоплює поняття "запланованих". Подання заяви податковому органу про розстрочення грошових зобов`язань платника податку від 13.11.2018, з терміном погашення розстроченого грошового зобов"язання - 03.12.2019 та 28.12.2018. Позивач відобразив у переліку прогнозних доходів, дохід від укладення державного контракту до 30.11.2018, а тому суд вважає, що висновки ДФС України щодо відсутності надійності джерела погашення розстрочення за рахунок вказаного контракту є передчасними.
Згідно з п. 100.11 ПК України, розстрочення, відстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу надається окремо за кожним податком і збором.
Якщо сума грошового зобов`язання чи податкового боргу, заявлена до розстрочення, відстрочення, становить 1 мільйон гривень і більше, розстрочення, відстрочення надається лише за умови:
- передачі у податкову заставу майна платника податків, балансова вартість якого дорівнює або перевищує заявлену до розстрочення, відстрочення суму грошового зобов`язання, - у разі розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань;
- перебування у податковій заставі майна платника податків, балансова вартість якого дорівнює або перевищує заявлену до розстрочення, відстрочення суму податкового боргу, - у разі розстрочення, відстрочення податкового боргу.
На виконання зазначеної норми Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" до заяв про розстрочення грошового зобов`язання було запропоновано в якості податкової застави залишки запасів, що знаходяться на балансі підприємства на загальну суму 11819850,00 грн, що підтверджується листом №09/3263 від 15.11.2018 (а.с. 32)
Отже, вимоги п. 100.11 ст. 100 ПК України позивачем дотримано.
Разом з тим, суд відмічає, що згідно правової позиції, яка висвітлена в п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003, а саме: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».
Враховуючи наведене та факт сплати Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" грошових зобовязань, суми яких вказано у заявах про розстрочення від 13.11.2018, до отримання рішення ДФС України за результатом їх розгляду, у суду відсутня об"єктивна можливість ефективного захисту прав позивача, шляхом визнання протиправною відмови у наданні розстрочення.
Суд зауважує, що у даному випадку ефективний спосіб захисту порушеного права прозивача мав би місце за умови несплати грошових зобов"язань, вказаних у заявах про розстрочення від 13.11.2018.
Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністратвиного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Крім цього, згідно пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань.
Враховуючи те, що задоволення позову в частині визнання протиправною відмови ДФС України про надання розстрочення за заявами від 13.11.2018 не матиме на меті ефективного захисту прав та інтересів позивача та те, що ПК України надано право, а не встановлено обов"язок податковому органу надавати розстрочку грошових зобов"язань, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.
Встановлено, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області 21.12.2019 було проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток (щодо своєчасності сплати) Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод".
ДП "Житомирський бронетанковий завод" подало заперечення до акта камеральної перевірки (а.с. 23).
Листом від 31.01.2019 Головне управління ДФС у Житомирській області повідомило підприємство, що висновки, зроблені а акті перевірки залишено без змін (а.с. 25-26).
Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 21.12.2018 протиправним, підприємство звернулось до суду.
Встановлено, що підприємство подало до податкового органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року в якому позивачем визначено суму податку на прибуток - 7223073 грн. та суму авансового внеску при сплаті дивідендів 5596938 грн. (а.с. 132-133).
Приписами п. 54.1.ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 100.2 статті 100 ПК України визначено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.
Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд відмічає та сторонами не заперечується, що термін сплати узгоджених грошових зобов`язань згідно поданої підприємством податкової декларації з податку на прибуток підприємства за три квартали 2018 року спливає 19.11.2018.
Матеріалами справи підтверджується, що ДП "Житомирський бронетанковий завод" сплатило 03 грудня 2018 року та 17 грудня 2018 року узгоджені суми податку на прибуток підприємств, визначені у податковій декларації (за три вкартали 2018 року), що підтверджується квитанціями, копії яких містяться в матеріалах адміністратвиної справи.
Суд відмічає, що факт сплати узгоджених грошових зобов"язань з податку на прибуток підприємств з порушенням строків, визначених Податковим кодексом України позивачем визнається.
Пункт 126.1 статті 126 ПК визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
За результатом камеральної перевірки ГУ ДФС у Житомирській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким застосовано до позивача штраф за порушення строків сплати грошових зобовязань з податку на прибуток підприємств у розмірі 10% сум грошових зобов"язань, сплачених з порушенням строків.
Суд зауважує, що у випадку несплати позивачем самостійно узгоджених сум грошового зобов"язання до отримання рішення від ДФС України про відмову у розстроченні податкових зобов"язань, у ГУ ДФС у Житомирській області були б відсутні підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Відмовити у задоволенні позовної заяви Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» до Головного управління ДФС в Житомирській області, ДФС України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною відмову, скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук