Справа № 331/1442/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 листопада 2019 року
Київ
справа №331/1442/17
адміністративне провадження №К/9901/30469/18 К/9901/30465/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів - Мороз Л.Л., Рибачука А.І.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року (колегія суддів: Іванов С.М., Панченко О.М., Чередниченко В.Є.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому просив зобов`язати відповідача направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області усі документи, необхідні для призначення йому пенсії у відповідності до п. «в» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» у редакції від 04.07.2002 року та покласти на відповідача витрати на правову допомогу.
Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2017 року у справі № 331/1442/17 (2а/331/75/2017) скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документів, визначених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, необхідних для призначення ОСОБА_1 пенсії у відповідності до п. «в» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» у редакції від 04.07.2002.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документи, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії у відповідності до п. «в» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» у редакції від 04.07.2002 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги та витрат на правову допомогу у розмірі 1204 грн. (одна тисяча чотири гривні).
Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач та третя особа подали касаційну скаргу, в яких, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
Касаційні скарги обґрунтовані тим, що станом на день звернення за призначенням пенсії у позивача відсутнє право на її призначення, оскільки відсутня необхідна вислуга років. Відтак, у разі відсутності права на призначення пенсії, у відповідача відсутні підстави для направлення документів до ГУПФУ в Запорізькій області.
У запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційні скарги без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.
Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 30 травня 2017 року та 02 червня 2017 року відкрито касаційне провадження.
Справу передано до Верховного Суду.
У зв`язку з відсутністю клопотань про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судами встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01.08.1988 по 02.12.2005 проходив військову службу в лавах СРСР та Збройних Сил України.
Наказом від 10.11.2005 № 489 позивача звільнено з військової служби у запас за п.п. «г» п. 63 (за скороченням штатів). На день звільнення мав вислугу років 17 років 4 місяці 1 день, що сторонами не заперечується.
12.12.2016, тобто після досягнення 45-річного віку ОСОБА_1 , звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просив призначити пенсію з 01.10.2015 у відповідності до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в редакції від 19.07.2002.
Листом від 22.12.2016 № 1078/Д-9 ГУПФУ в Запорізькій області повідомив позивача, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років подаються до Головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи міністерств (відомств), з яких звільнені військовослужбовці, на яких також покладено і функції підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України усіх необхідних для призначення пенсії документів, та повідомлено, що в даному випадку таким органом є Запорізький обласний військовий комісаріат.
13.12.2016 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про направлення документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ у редакції від 04.07.2002 року.
Листом від 15.1.2016 року № 856/С відповідач повідомив ОСОБА_1 відповідно до п. 11 ст. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей» (в редакції із змінами, внесеними Законом № 3668-VІ від 08.07.2011 року) для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років, пенсія обчислюється в розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення, в той же час, позивач має 17 років вислуги та 45 років останньому виповнилось 24 жовтня 2015 року, а тому ОСОБА_1 права на призначення пенсії по лінії Міністерства оборони України не має.
Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не відповідає двом взаємопов`язаним умовам для призначення пенсії за вислугу років відповідно до чинної редакції статті 11 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей», а саме відсутні 20 років вислуги та не досягнення 45-річного віку на момент звільнення з військової служби. При цьому станом на дату звільнення позивача норма, яка ба давала право на пенсійне забезпечення із вислугою 15 років, ще не містилася, а на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою вже не існувала. При цьому згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, саме уповноважені органи міністерств та відомств зобов`язані перевіряти наявність права на пенсію.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що у відповідача відсутні повноваження щодо визнання прав на призначення пенсії позивачу, а відтак, отримавши заяву позивача, зобов`язаний згідно Порядку № 3-1 подати відповідні документи до ГУПФУ в Запорізькій області.
Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей» (далі - Закон № 1763-IV) встановлено правові основи забезпечення соціального захисту військовослужбовців, які звільнятимуться у зв`язку зі скороченням чисельності ЗСУ в ході їх реформування, та членів їхніх сімей.
Згідно з пунктом 11 статті 1 Закону № 1763-IV (у редакції на час звільнення позивача зі служби та на час звернення за призначенням пенсії) військовослужбовцям, які звільняються зі ЗСУ у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 15 років пенсія обчислюється у розмірі 40 відсотків від грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 відсотки за кожний наступний рік, але не більше ніж 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.
Статтею 3 цього ж Закону дію вказаної норми поширено на військовослужбовців, які звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням ЗСУ після 01.01.2004.
18. Умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII.
Редакція пункту «б» зазначеної статті змінювалась, міняючи при цьому умови і підстави виникнення права на пенсію за вислугу років, зокрема, умову призначення пенсії - досягнення 45-річного віку на час звільнення зі служби.
У певний час існували положення статті, за якими військовослужбовець міг звільнитися зі служби і раніше, але при досягненні ним 45-річного віку йому могла бути призначена пенсія за вислугу років при наявності інших обов`язкових показників.
Так, відповідно до пункту «б» зазначеної статті в редакції, що діяла на час виникнення права на пенсію, право на пенсію за вислугу років мали особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених зі служби у зв`язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.
Законом України від 04.04.2006 № 3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців»[набрав чинності з 29.04.2006; (далі - Закон № 3591-IV)] внесено зміни до Закону № 2262-XII. Так, статтю 12 викладено в іншій редакції, зокрема доповнено пунктом «в», відповідно до якого пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності у них вислуги 15 років, які звільняються з військової служби відповідно до Закону № 1763-IV.
Пунктом 11 статті 1 Закону № 1763-IV (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011) передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються зі ЗСУ у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у ЗСУ, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податковій міліції, Управлінні державної охорони України, державній пожежній охороні, Державному департаменті України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
Також у Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2002 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державною права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.
Виходячи із положень пункту 11 статті 1 Закону № 1763-IV та висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.
Оскільки право на пенсійне забезпечення для осіб, які звільнені у зв`язку з реформуванням ЗСУ, при досягненні ними в майбутньому 45 років та наявності вислуги 15 років, було встановлено пунктом 11 статті 1 Закону № 1763-IV, чинного на момент звільнення позивача, то зазначена норма зберігає юридичну силу як для позивача, так і для відповідача.
Станом на момент звернення за призначенням пенсії заявнику виповнилося 45 років, що в сукупності з відповідною вислугою років сформувало підстави для призначення пенсії.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій при вирішенні даної категорії справ, зокрема, у постановах від 30.01.2018 у справі № 539/3872/14-а, та від 16.07.2019 у справі № 686/651/17.
Порядок подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено Постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.02.2007р. за № 135/13402.
Відповідно до п.1 зазначеного Порядку заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства транспорту та зв`язку України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової адміністрації України, Державного департаменту України з питань виконання покарань ( далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів ( далі - уповноважені структурні підрозділи).
Уповноваженим структурним підрозділом Міністерства оборони, який здійснює підготовку та подання до органу, що призначає пенсію, документів для призначення пенсій військовослужбовцям в Запорізькій області визначено Запорізький обласний військовий комісаріат.
Згідно п. 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.
У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
В свою чергу, у відповідності до п. 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Відтак, колегія суддів погоджується з судом апеляційної інстанції про наявність обов`язку у Запорізького обласного військового комісаріату щодо оформлення та подання необхідних документів для призначення пенсії позивачу та її передачу до ГУПФУ в запорізькій області.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Запорізького обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик
Судді Л.Л. Мороз
А.І. Рибачук