Справа № 400/2351/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 р. Категорія 109010000м.ОдесаСправа № 400/2351/19
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

час і місце ухвалення: не зазначено, м. Миколаїв

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П'ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Миколаївської міської ради на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "ЧІЛІ" до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "ЧІЛІ" про забезпечення позову. Заборонено Виконавчому комітету Миколаївської міської ради та іншим особам вчиняти певні дії, а саме: демонтувати рекламні засоби по дозволам №№ 1515/3, 1513/22, 1513/25 у вигляді спеціальних конструкцій розташованих за адресою: м. Миколаїв, проспект Миру, 8 , проспект Миру, 11 проспект Миру навпроти проспекту 30-а, до винесення судового рішення по справі № 400/2351/19.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Виконавчий комітет Миколаївської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи заяву, судом першої інстанції не наведено мотивів за яких він дійшов висновку, що не забезпечення позову до ухвалення рішення в справі може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття додаткових заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідачем прийнято рішення про демонтаж рекламних конструкцій товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "ЧІЛІ" (по дозволам №№ 1515/3, 1513/22, 1513/25), незважаючи на наявність у позивача відповідних дозволів.

Позивач вважає, що існує небезпека передчасного (дострокового) демонтажу відповідних рекламних конструкцій відповідачем.

Суд першої інстанції при задоволенні заяви позивача про забезпечення позову виходив із наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки в рішенні відповідача, що є предметом судового розгляду йдеться про демонтаж рекламних конструкцій позивача. Отже, виконання відповідачем оскаржуваного рішення до прийняття судового рішення по справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підстави забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Також, під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018р. у справі 826/9263/17, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Колегія суддів, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим обставинам, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та наявність підстав для її задоволення, оскільки заявником не було надано до суду доказів того, що Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради вчинялись дії спрямовані на демонтаж рекламних конструкцій Позивача.

Крім того, судом першої інстанції не наведено мотивів за яких він дійшов висновку, що не забезпечення позову до ухвалення рішення в справі може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття додаткових заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги і правова оцінка питань протиправності рішення про демонтаж рекламних конструкцій товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "ЧІЛІ" (по дозволам №№ 1515/3, 1513/22, 1513/25) підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті та встановлюватимуться судом на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

До того ж, предметом судового розгляду у справі є правомірність та скасування рішень в частині демонтажу рекламних конструкцій, відтак відповідні конструкції можуть бути демонтовані до вирішення спору по суті тільки в добровільному порядку самим позивачем.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у своїй постанові по справі №580/332/19 від 15 липня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушень прав, свобод та інтересів позивача до винесення рішення у справі, або ж унеможливить чи утруднить виконання рішення у майбутньому.

Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті Ухвали від 06 вересня 2019 року було неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року по справі № 400/2351/19, - скасувати.

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна агенція "ЧІЛІ" про забезпечення позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.