Справа № 240/11082/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
17 жовтня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:
- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які полягають у застосуванні до виплати ОСОБА_1 суми частини протиправно невиплаченої частини основного розміру пенсії за період з 1 березня 2018 року по 3 липня 2018 року нарахованої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року у справі №806/1129/18 порядку встановленого постановою КМУ від 22 серпня 2018 року №649;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії за період з 1 березня 2018 року по 3 липня 2018 року нарахованої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року у справі №806/1129/18 однією сумою без застосування порядку встановленого постановою КМУ від 22 серпня 2018 року №649, з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу розрахувавши її розмір за методикою відповідно статті 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати, з підстав протиправності дій щодо невиплати пенсії у повному обсязі.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Згідно з положеннями частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних силах України на посаді начальника відділу узагальнення та аналізу підготовки - заступника начальника Центру оперативних стандартів і методики підготовки Збройних Сил України.
Позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ як особі, яка звільнена з військової служби з 22 вересня 2017 року.
ГУ ПФУ в Житомирській області з 22 вересня 2017 року призначило позивачу пенсію за вислугу років розмір якої був визначений без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, винагороди за участь в АТО, які позивач отримував під час проходження військової служби, та з яких утримувався єдиний соціальний внесок.
Зазначену бездіяльність позивач оскаржив до суду.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року у справі №806/1129/18, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не врахування у складі грошового забезпечення з якого призначається пенсія, фактично отриманих ОСОБА_1 сум щомісячної додаткової грошової винагороди, премії, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань за період з вересня 2015 року по серпень 2017 року, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 №116/2/12/16945 від 7 грудня 2017 року, довідки Житомирського обласного військкомату №6410 від 5 грудня 2017 року та довідки Військової частини НОМЕР_2 №1118 від 11 грудня 2017 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 1 березня 2018 року, врахувавши до складу грошового забезпечення з якого була нарахована пенсія, щомісячну додаткову грошову винагороду, премію, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за період з вересня 2015 року по серпень 2017 року, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 №116/2/12/16945 від 7 грудня 2017 року, довідки Житомирського обласного військкомату №6410 від 5 грудня 2017 року та довідки Військової частини НОМЕР_2 №1118 від 11 грудня 2017 року (а.с.10-13).

На виконання вказаного рішення Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 1 червня 2018 року №2240/2018.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Дідківським А.С. постановою від 3 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №56917206.

ГУ ПФУ здійснило перерахунок розміру пенсії позивача 1 березня 2018 року та розрахунок на доплату пенсії з 1 березня 2018 року (а.с.14).

Відповідно до зазначеного розрахунку на доплату пенсії за період з 1 березня 2018 року до 3 липня 2018 року нараховано та виплачено кошти у сумі 16526,95 грн. у серпні 2018 року.

12 березня 2019 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Дідківського А.С. повернуто виконавчий документ стягувачу (а.с.15). Підставою для повернення виконавчого документа стало повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській відповідно до якого, рішення у частині здійснення перерахунку пенсії виконано до відкриття провадження. Виплата заборгованості з пенсії проводиться з урахуванням вимог Постанови КМУ№649 від 22 серпня 2018 року.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та наявність права у позивача на проведення доплати до пенсії та виплати компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Стосовно позовних вимог у частині проведення виплат основного розміру пенсії за період з 1 березня 2018 року до 3 липня 2019 року на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме з копії розрахунку на доплату за пенсійною справою від 3 липня 2018 року, сума, яка підлягає виплаті на виконання рішення у справі №806/1129/18 за період з 1 березня 2018 року до 31 липня 2018 року становить 16526,95 грн (а.с.14).

Відповідно до листа філії банку ЖОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" від 4 червня 2019 року №105.14-13/459/1/2019/вих, встановлено, що вказана сума зарахована на пенсійний рахунок позивача 6 серпня 2018 року (а.с.26).

Крім цього, позивач 5 жовтня 2019 року звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю з виконання рішення Житомирського окружного адміністративного від 1 червня 2018 року у справі №806/1129/18 у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі №806/1129/18 відмовлено у задоволенні заяви позивача про встановлення заходів судового контролю (а.с.27-29).

Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення стало повне виконання рішення суду від 1 червня 2018 року. Суд встановив, що після проведеного з 1 березня 2018 року, на виконання рішення у справі №806/1129/18, перерахунку, відповідачем була розрахована доплата до пенсії позивача за період з 1 березня 2018 року до 31 липня 2018 року, яка склала 16526,95 грн.

Вказана доплата за період з 1 березня 2018 року до 31 липня 2018 року в розмірі 16526,95 грн була виплачена позивачу у серпні 2018 року, у зв`язку з чим не було необхідності встановлювати судовий контроль за виконанням рішення суду.

Отже, належними письмовими доказами у справі, а саме розрахунком від 3 липня 2018 року та листом філії банку ЖОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" від 4 червня 2019 року №105.14-13/459/1/2019/вих. підтверджено, що заборгованість на виконання рішення Житомирського окружного адміністративною суду від 1 червня 2018 року у справі №806/1129/18 за період з 1 березня 2018 року до 31 липня 2018 року у сумі 16526,95 грн виплачена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо проведення виплат основного розміру пенсії за період з 1 березня 2018 року до 3 липня 2019 року на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про нарахуванням і виплату компенсації втрати частини доходу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Тобто, право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Відповідно до статті 2 Закону №2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 3 Закону №2050-ІІІ визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Таким чином, вимоги вказаного закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Згідно з статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року (далі - Порядок №159) визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Таким чином, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Відтак, Закон №2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Тобто, пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Водночас, слід зауважити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Положеннями статті 55 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон №2262-XII) передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Тобто, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ, статтею 55 Закону №2262-XII та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №522/5664/17, від 20 лютого 2018 року у справі №336/4675/17, від 5 жовтня 2018 року у справі №162/787/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Із матеріалів справи встановлено, що нарахування та виплата позивачу пенсії відбулась на підставі відповідного розрахунку ГУ ПФУ в Житомирській області від 3 липня 2018 року на виконання судового рішення за період з 1 березня 2018 року до 31 липня 2018 року (вказане сторонами не заперечувалось).

Отже, несвоєчасне нарахування сум відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію починаючи з 1 березня 2018 року.

Крім того, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами виплата коштів позивачу здійснена Пенсійним органом 6 серпня 2018 року, що підтверджується листом філії банку ЖОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" від 4 червня 2019 року №105.14-13/459/1/2019/вих (а.с.26).

Оскільки у ході розгляду справи підтверджено наявність права позивача на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів з 1 березня 2018 року до 6 серпня 2018 року (дата проведення фактичного розрахунку з позивачем) та встановлено протиправність дій відповідача щодо такої не виплати, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 1 березня 2018 року до 6 серпня 2018 року.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених понесених судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, які полягають у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини доходу за період з 1 березня 2018 року до 6 серпня 2018 року у зв`язку з затримкою виплати частини основного розміру пенсії, нарахованої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року у справі №806/1129/18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини доходу за період з 1 березня 2018 року до 6 серпня 2018 року у зв`язку з затримкою виплати частини основного розміру пенсії, нарахованої на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року у справі №806/1129/18.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено: 21 листопада 2019 року.

Суддя Д.М. Гурін