Справа № 360/4585/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

21 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4585/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач), в якому позивач просив:

-визнати протиправною бездіяльність Біловодського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо нездійснення перерахунку позивачу його пенсії за інвалідністю з 25 квітня 2019 року у відповідності до ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019, справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19);

-зобов`язати Біловодське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Луганської області провести з 25 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисливши з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, у відповідності до положень Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням Постанови КМУ від 15.11.2017 №851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме з заробітної плати для обчислення пенсії 17523,00 грн (а.с.3-5).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1. Довідкою від 31 жовтня 2000 року № 51/1/14010, виданою Галузевим Державним архівом Міністерства Оборони України підтверджено, що позивач у складі військової частини НОМЕР_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 23.04.1988 по 19.07.1988 та отримав дози опромінення 4,548 бер. У військовому квитку позивача НОМЕР_2 є відмітка про участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 23.04 по 18.07.1988 та отримання дози опромінення 4,548 рентген. Позивач зазначає, що має пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - інвалідів війни (посвідчення серії НОМЕР_3 від 19.04.1998). Довідкою Серії 2-20 ЛИ № 0043220 позивачу повторно безстроково встановлено 3 групу інвалідності з 01.05.2003 по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС. Довідкою про результати визначення ступені страти професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 2-20 СУ № 012538 позивачу встановлено 50 % втрати професійної працездатності безстроково. Позивач зазначає, що має право на перерахунок пенсії з 25 квітня 2019 року відповідно до ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, оскільки Рішенням Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019, справа № 3-14/2019 (402/19,1737/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової".

26.06.2019 він звернувся до відповідача з заявою щодо встановлення розміру пенсії відповідно статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Листом від 26.09.2019 №5476/02-18 Біловодським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Луганської області позивачу було роз`яснено, що перерахунок його пенсії нарахований з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати з 01.07.2019 року та основний розмір його пенсії склав 5882,60 грн. Позивач не погоджується з датою, з якої йому зроблено перерахунок, та з самим розміром перерахунку, оскільки на його думку перерахунок повинен бути зроблений з 25.04.2019, а розрахунок розміру повинен відбуватись виходячи з положень Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням Постанови КМУ від 15.11.2017 №851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме з заробітної плати для обчислення пенсії 17523,00 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до відділу діловодства та обліку звернення громадян 20.11.2019 за вхідним реєстраційним номером 57637/2019 надав відзив на позовну заяву від 20.11.2019 №6674/07-18 (а.с.24-27), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що розпорядженням № 145248 від 01.08.2015 позивача було взято на облік у відповідача з 01.08.2014, як внутрішньо переміщену особу. Позивач пенсію отримує по ІІІ групі інвалідності в розмірі фактичних збитків, захворювання якого пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 30.05.2000 (ступінь втрати професійної працездатності - 50 %). Загальний розмір пенсії позивача з 01.04.2019 складав 3368,25 грн (гарантовано мінімальний розмір пенсії - 225 % від 1497,00 грн) де:

-2170,65 грн - розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків;

-284,70 грн - додаткова пенсія інвалідам 3 групи;

-449,10 грн - підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 3 групи:

-50,00 грн - цільова грошова допомога інвалідам 3 групи;

-413,80 грн - державна адресна допомога інваліду 3 групи.

25.04.2019 Конституційним Судом України ухвалено рішення № 1-р (11)2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській ЛЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плані, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідач зазначив, що вимога частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019 року. Відтак, зі вказаного часу формально виникли підстави для перерахунку пенсії.

Водночас Рішення № 1-р (ІІ)/2019 не містить положень щодо порядку його виконання. Також рішенням Конституційного суду не змінена назва статті 59 Закону № 796-ХІІ та не можливо встановити коло осіб, на яких вона розповсюджується. Враховуючи зазначене вважаємо, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби (незалежно від того чи була це строкова служба), набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» після внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011.

З метою виконання Рішення № 1-р (ІІ)/2019 та приведення пенсійного законодавства у відповідність до Конституції України Кабінетом Міністрів України 26.06.2019 затверджено постанову № 543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», що набрала чинності 01 липня 2019 року та якою внесено зміни в абзаці другому пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 р. № 656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та у часникам бойових дій», та в абзац перший пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перерахунок пенсії проведено за матеріалами пенсійної справи з 01.07.2019.

Позивачу перерахунок пенсії проведено з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за вищезазначеними формулами та із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати:

1.Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року - 4173.00 грн.

ЗсІ - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року у 2018 році, середня заробітна плата складала - 7810,88 грн: (4173,00*5) / 7810,88 = 2,67127 - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії.

2.Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки - 3764,40 * 1.17 (коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати) = 4404,35 грн.

Кзс * середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії - 2.67127 грн.

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків - 50 %

4404,35*2,67127*(50 % / 100 %) = 5882.60 - розмір пенсії.

Загальний розмір пенсії з 01.07.2019 склав 6686,50 грн, де: 5882,60 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку; 284,70 грн - додаткова пенсія інвалідам 3 групи; 469,20 грн - підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 3 групи; 50,00 грн - цільова грошова допомога інвалідам 3 групи.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача до відповідача не відповідними до норм чинних нормативних актів, у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду 25.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.1-2).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 06.05.2000 року Краснодонським МВУМВС України в Луганській області, ідентифікаційний код , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до інформації зазначеної у довідці від 13.06.2018 №28486, позивач є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання/перебування є АДРЕСА_2 (а.с.8).

Позивач є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_3 від 19.04.1998 (а.с.7)

Позивач також є особою (1 категорія), яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_5 від 10.05.2006 (а.с.7).

Позивач перебуває на обліку у відповідача, як отримувач пенсії по інвалідності (а.с.30-32,33,34,36).

26.06.2019 позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №769-ХІІ та Рішення Конституційного суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (а.с.12).

Відповідачем надано відповідь №5476/02-18 від 26.09.2019 на звернення адвоката позивача від 04.09.2019 стосовно проведення перерахунку пенсії, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перерахунок пенсії проведено з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за формулою: 5*4173/7810,88. Розрахунковий коефіцієнт становить - 2,67127, який застосовується для обчислення пенсії. 2,67127x4404,350 = 1765,20802 грн. (середньомісячний заробіток) х 50% ( ступінь втрати професійної працездатності) = 5882,60 грн. Загальний розмір пенсії з 01.07.2019 склав 6686,50 грн, де: 5882,60 грн - основний розмір пенсії від середнього заробітку; 284,70 грн- додаткова пенсія інвалідам 3 групи; 469,20 грн - підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 3 групи: 50,00 грн - цільова грошова допомога інвалідам 3 групи (а.с.13).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.6 ст.2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-XII) визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до ч.7 ст.2 Закону №2232-XII строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Статтею 10 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон №796-ХІІ) встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно з приміткою до статті 10 Закону № 796-XII до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Зазначеною нормою визначено, що учасниками ліквідації наслідків ЧАЕС є громадяни, військовослужбовці строкової і надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій, особи, які працювали не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Отже, законодавство визначає декілька окремих категорій серед військовослужбовців за критерієм виду військової служби, одним з яких є строкова військова служба.

Згідно з ч.3 ст.59 Закону №796-ХІІ (у редакції з 01.10.2017) встановлено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія щодо інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Для аналізу вказаних норм суд врахував правову позицію Верховного Суду (далі ВС) у постанові від 11.12.2018 (справа №822/1346/18), яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України обов`язкова для врахування судами нижчих інстанцій під час застосування норм права.

ВС у зазначеному рішенні вказав, що ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії з інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям та за наявності їх у сукупності:

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

При цьому, зазначена законодавча норма є чіткою та не передбачає можливості здійснення розширеного тлумачення.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), словосполучення дійсної строкової, яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Частиною 2 ст.152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24 грудня 1997 року № 8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій) зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30 вересня 2010 року № 20-рп/2010 у справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність".

Отже, за змістом статті 152 Конституції України рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Згідно з резолютивною частиною вказаного рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року зазначене у ч.3 ст.59 Закону №796-XII словосполучення "дійсної строкової" визнано неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

З огляду на вказане вище рішення Конституційного Суду України не може вплинути на правовідносини, які виникли до його прийняття.

З цього приводу суд також врахував правову позицію ВС, викладену в постанові від 17.07.2019 у справі №826/14077/18, у подібних правовідносинах щодо наявності в особи з інвалідністю, отриманою внаслідок ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, призваної на військові збори, права на перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ.

ВС зазначив, що до 25 квітня 2019 року право на перерахунок пенсії з інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, мали військовослужбовці строкової служби, а з 25 квітня 2019 року право на такий перерахунок мають військовослужбовці незалежно від виду служби.

Чинний станом на час виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС Закон СРСР від 12.10.1967 Про загальний військовий обов`язок передбачав такі види військової служби: дійсну військову службу за призовом (Глави 2-4); службу на військових зборах осіб, звільнених в запас (Глава 6).

Проаналізувавши судову практику ВС у подібній категорії справ у взаємозв`язку зі вказаним рішенням Конституційного Суду, суд дійшов висновку, що оскільки у період з 23.04.1988 до 19.07.1988 позивач був призваний на спеціальні збори та направлений в зону відчуження для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а не проходив дійсну строкову службу, право на перерахунок йому пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону № 796-ХІІ виникло з 25.04.2019.

При цьому на підставі ч.4 ст.45 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV) перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Отже, для перерахунку вказаної пенсії діє заявочний принцип. Тобто, не дивлячись на те, що право на перерахунок у позивача виникло з 25.04.2019, однак підставою для прийняття рішення та здійснення відповідачем дій з перерахунку пенсії позивача є його заява. А дата, з якої буде проведено перерахунок, залежить не від дати, коли виникло право на перерахунок, а від дати, коли особа звернулась до Пенсійного фонду за таким перерахунком: якщо заяву подано до 15 числа включно, то перерахунок здійснюється з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії; якщо заяву подано після 15 числа, то перерахунок здійснюється з першого числа наступного місяця.

26.06.2019 позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №769-ХІІ та Рішення Конституційного суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (а.с.12).

Оскільки заява про перерахунок пенсії позивача датована 26.06.2019, суд дійшов висновку, що вказаний перерахунок пенсії позивача мав бути здійснений відповідачем саме з 01.07.2019 відповідно до вимог ч.4 ст.45 Закону №1058-IV.

Як зазначено в протоколі призначення пенсії, 02.07.2019 Біловодським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області здійснено перерахунок пенсії з 01.07.2019, відповідно до якого, позивачу призначено з 01.07.2019 по 30.11.2019 пенсію в сумі 6686,50 грн, з 01.12.2019 та довічно в сумі 6708,70 грн (а.с.37-38).

Таким чином, відповідачем правомірно проведено перерахунок пенсії саме з 01 липня 2019 року.

Що стосується розміру перерахованої пенсії позивача, то оскільки відповідач проводив перерахунок пенсії з 01.07.2019 на підставі заяви позивача від 26.06.2019, то на час проведення перерахунку набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою внесено зміни в абзаці другому пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 р. № 656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та у часникам бойових дій», та в абзац перший пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно абзацу 1 пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

П = Зс х (Кзс х Кв/100%)

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс=(Зп(мін) х 5)/Зс1

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Із наданого відповідачем розрахунку судом встановлено, що розмір перерахованої пенсії позивача повністю відповідає вказаним вище положенням діючого на час проведення перерахунку законодавства.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, та те, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії з 01.07.2019 відповідно до ч.3 ст.59 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п. 9-1 Постанови КМУ від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами, які набули чинності з 01.07.2019, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, на підставі заяви позивача від 26.06.2019, суд дійшов висновку, що дії відповідача повністю відповідають вимогам законодавства України, а позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Як наслідок, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач є особою І категорії, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому звільнений від сплати судового збору у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова