Справа № 300/864/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9598/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представника позивача Білан А.М.,

представника третьої особи Матвіїв Б . М . ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Організації роботодавців «Івано-Франківська обласні організація підприємців, роботодавців та орендарів» до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, головного фахівця сектору нагляду Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Виноградова Олега Олеговича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Громадська організація «СЛІД», ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішення та припису, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Могила А.Б.,

час ухвалення рішення - 13:39:52,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 25.07.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ОР «Івано-Франківська обласні організація підприємців, роботодавців та орендарів» звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, головного фахівця сектору нагляду Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Виноградова О.О., яким просила визнати протиправними та скасувати рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.04.2019 року № 408 «Про скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.05.2018 № 535» та припис головного фахівця сектору нагляду Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Виноградова О.О. від 08.04.2019 року № 2314.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року позов задоволено.

Рішення мотивоване тим, що виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради приймаючи оскаржуване рішення від 05.04.2019 року № 408, діяв без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не на підставі, не у межах дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому це рішення є протиправним і підлягає скасуванню. Також суд зазначив, що підставою для винесення спірного припису головного фахівця сектору нагляду Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Виноградова О.О . від 08.04.2019 року № 2314 було спірне рішення виконавчого комітету, тому вимога про його скасування є похідною і також підлягає до задоволення.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, вважає, що воно є незаконним і необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а також суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення клопотання. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 05.04.2019 року № 408 про скасування рішення від 17.05.2018 року № 535 про облаштування спортивних майданчиків по АДРЕСА_1 стали неодноразові звернення мешканців даного будинку, в яких вони заперечували встановлення майданчиків. Відповідач наголошує, що відповідно до норм українського та міжнародного законодавства органи місцевого самоврядування повинні діяти в інтересах населення відповідного населеного пункту і оскаржуване рішення було прийняте саме в інтересах мешканців будинку АДРЕСА_1 . Також відповідач зазначає, що територія, на якій планувалося облаштування майданчиків, є прибудинковою територією даного будинку, співвласниками якої є всі мешканці будинку, які, як зазначено вище, заперечували облаштування майданчиків. Щодо повноважень виконавчого комітету місцевої ради скасовувати свої рішення, відповідач зазначає, що таке право випливає із законодавства та роз`яснень, наданих Конституційним Судом України в рішенні від 16.04.2009 року № 7-рп, де, зокрема, вказано, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також в цьому рішенні Конституційний Суд України роз`яснив, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування не можуть бути скасовані чи змінені цим органом лише після їх виконання. В цьому контексті відповідач вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що рішення від 17.05.2018 року № 535 було фактично виконане, а тому не могло бути скасованим, оскільки, на думку відповідача, на момент прийняття ним оскаржуваного рішення від 05.04.2019 року № 408, рішення № 535 не було виконане, так як на той час спортивні майданчики не були облаштовані, а було лише придбано і завезено будівельні матеріали (п. 1 рішення), а також спортивні майданчики не були взяті на баланс КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (п. 2 рішення). Також відповідач вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, оскаржуване рішення повинне бути предметом обговорення на засіданні виконавчого комітету, оскільки, як зазначив сам суд, Регламент виконавчого комітету дозволяє прийняття рішень без обговорень, а також Регламентом передбачено, що проекти рішень виконавчого комітету, як правило, попередньо розглядаються за участю членів виконкому.

Особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, ОСОБА_2 , приєдналася до апеляційної скарги Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, підтримавши її вимоги, просить апеляційну скаргу задовольнити повністю.

В заяві про приєднання до апеляційної скарги зазначає, що жоден з мешканців будинку АДРЕСА_1 не був залучений до участі у справі, хоч рішення суду в цій справі безпосередньо стосується їх прав та законних інтересів, в тому числі її, оскільки відповідно до норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» саме власники квартири та нежитлових приміщень у цьому будинку є також співвласниками земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок, належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Заявник вважає незаконним рішення суду першої інстанції про скасування оскаржуваного рішення відповідача, яким останній, в свою чергу, скасував своє рішення від 17.05.2018 року № 535 про облаштування спортивних майданчиків по АДРЕСА_1 , оскільки, на переконання заявника, рішення № 535 є протиправним, так як ним було свавільно вирішено питання облаштування прибудинкової території даного будинку без погодження з його співвласниками (мешканцями).

Ухвалою від 04.10.2019 року апеляційний суд залучив ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, Організація роботодавців «Івано-Франківська обласна організація підприємців, роботодавців та орендарів» є юридичною особою, зареєстрованою 27.10.2015 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно із Статутом Організація є обласним об`єднанням роботодавців, утвореним за територіальною ознакою відповідно до Закону України «Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності».

Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.05.2018 року № 535 «Про облаштування спортивних майданчиків» ОР «Івано-Франківська обласна організація підприємців, роботодавців та орендарів» було надано дозвіл за власні кошти облаштувати спортивні майданчики для гри «Боча» та настільного тенісу для тренування людей з обмеженими фізичними можливостями та мешканців міста, на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 . Також даним рішенням доручено КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» взяти на баланс спортивні майданчики та забезпечити їх утримання після облаштування.

Однак рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.04.2019 року № 408 було скасовано зазначене рішення від 17.05.2018 року № 535.

Також після опублікування рішення виконкому від 05.04.2019 року № 408 головний фахівець сектору нагляду Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Виноградов О.О. на його виконання 08.04.2019 року виніс припис № 2314 про припинення робіт на вказаному об`єкті. У приписі посилався на порушення п. 4 розділу 27 «Правил благоустрою міста Івано-Франківська» в редакції, затвердженій рішенням Івано-Франківської міської ради від 21.06.2018 року № 196-20.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржених рішення і припису відповідачів, зважаючи на таке.

Щодо рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.04.2019 року № 408.

Як зазначено вище, цим рішенням Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради скасував своє рішення від 17.05.2018 року № 535, яким, зокрема, ОР «Івано-Франківська обласна організація підприємців, роботодавців та орендарів» було надано дозвіл за власні кошти облаштувати спортивні майданчики для гри «Боча» та настільного тенісу для тренування людей з обмеженими фізичними можливостями та мешканців міста, на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Відповідно до пп. 7 п. «б» ст. 30, пп. пп. 8, 9 п. «а», пп. 2 п. «б» ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, такі повноваження: здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності; сприяння роботі творчих спілок, національно-культурних товариств, асоціацій, інших громадських та неприбуткових організацій, які діють у сфері охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, роботи з молоддю; створення умов для занять фізичною культурою і спортом за місцем проживання населення та в місцях масового відпочинку; забезпечення відповідно до закону розвитку фізичної культури і спорту.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, прийняттю відповідачем рішення від 17.05.2018 року № 535 передували звернення позивача із заявами від 20.07.2017 року і 20.11.2017 року про надання дозволу на облаштування спортивного майданчика. В другій заяві, на вимогу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради позивач зазначив про наявність погодження із власником приміщень приватної власності, а також про виконання схеми генплану на оновленій інженерно-геодезичній підоснові з нанесенням меж земельної ділянки прибудинкової території та проектним майданчиком з дотриманням нормативних відстаней від існуючих будівель і споруд.

Також 04.08.2017 року ОР «Івано-Франківська обласна організація підприємців, роботодавців та орендарів» уклала з КВП «Архітектурно-планувальне бюро-ІФ» угоду на виконання проектних робіт, за якою підрядник повинен виконати проектні роботи по влаштуванню спортивного майданчика для тренування людей з обмеженими фізичними можливостями з гри «Боча». Така документація була виконана 08.08.2017 року і передана позивачу.

Крім того, 17.04.2017 року ГО «СЛІД», діяльність якого полягає у наданні допомоги людям з інвалідністю, зверталась до позивача із клопотанням щодо сприяння в питанні облаштування спільними зусиллями спортивного майданчика для гри «Боча», доступного для тренування людей з інвалідністю, згідно з меморандумом про партнерство між ними від 01.03.2017 року.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що дозвіл облаштувати спортивні майданчики для гри «Боча» та настільного тенісу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 ОР «Івано- Франківська обласна організація підприємців, роботодавців та орендарів» було надано уповноваженим органом місцевого самоврядування в порядку, встановленому законодавством, на підставі належно оформлених документів, до яких на час прийняття рішення від 17.05.2018 року № 535 у відповідача не було жодних зауважень.

Також відповідач не надав жодних обґрунтованих пояснень та доказів, в чому полягала протиправність цього рішення, що, як наслідок, стало підставою для його подальшого скасування оскаржуваним рішенням. В цьому контексті колегія суддів наголошує, що законність рішення органу місцевого самоврядування повинна перевірятись, в тому числі і самим цим органом, станом на момент його прийняття, а обставини, які виникли хронологічно пізніше, не можуть мати визначального впливу на законність такого рішення.

При цьому, як встановила колегія суддів з пояснень та обґрунтувань відповідача, підставою для прийняття оскаржуваного рішення стали неодноразові звернення мешканців будинку по АДРЕСА_1 , в яких вони заперечували встановлення спортивних майданчиків. Зокрема, відповідач посилається і надав суду копії двох таких звернень: від 11.02.2019 року, підписаного двома особам - голова і секретар зборів, в якому заявники вказують, що вони проти облаштування спортивних майданчиків для гри «Боча» та настільного тенісу на прибудинковій території, мотивуючи свої заперечення тим, що під виглядом облаштування цих майданчиків планується розширення кафе-бару «Корпус 13 Coworking», яке знаходиться на першому поверсі будинку та належить ПП «Пріма Мед», керівником якого є ОСОБА_5 , який також є головою ОР «Івано-Франківська обласна організація підприємців, роботодавців та орендарів». Також в цьому зверненні заявники вказують про скарги мешканців будинку на поведінку нетверезих відвідувачів кафе, які порушують їх спокій та створюють інші незручності; від 04.03.2019 року, підписане тридцятьма двома мешканцями будинку по АДРЕСА_1 , в якому заявники вказують, що проти облаштування спортивних майданчиків витупають всі сусіди, оскільки під виглядом облаштування цих майданчиків планується розширення кафе-бару «Корпус 13 Coworking» (як і в попередньому зверненні).

Отже, як вбачається із змісту описаних звернень, зміст яких є ідентичним, мешканці будинку по АДРЕСА_1 своє заперечення щодо облаштування спортивних майданчиків на прибудинковій території цього будинку обґрунтовують виключно тим, що під виглядом облаштування спортивних майданчиків планується розширення розташованого на першому поверсі кафе-бару, яке належить підприємству, керівник якого є одночасно керівником позивача у справі ОР «Івано-Франківська обласна організація підприємців, роботодавців та орендарів», а також, що діяльність цього кафе-бару створює незручності для них в зв`язку з протиправною та неетичною поведінкою його відвідувачів.

Колегія суддів вважає, що самі по собі звернення мешканців зазначеного будинку із запереченнями проти встановлення спортивних майданчиків на прибудинковій території не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення про надання дозволу на встановлення цих майданчиків, а для цього повинні існувати конкретні підстави, підтверджені належними доказами, які б беззаперечно свідчили, зокрема, про відсутність правових підстав для надання позивачу такого дозволу чи допущення ним порушень вимог законодавства при облаштуванні цих майданчиків.

Однак Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради не надав суду жодних доказів того, що, приймаючи оскаржуване рішення, він досліджував і перевіряв обставини, викладені у зазначених зверненнях та наявність доказів на їх підтвердження. Крім того, у рішенні відповідача відсутнє посилання на дані звернення.

Також зі змісту протоколу засідання Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.04.2019 року та його аудіозапису встановлено, що на засіданні, яке тривало близько 5 хвилин, дані звернення не були предметом обговорення членами комітету, не досліджувалася також інформація, зазначена в них, на достовірність.

При цьому, слід зазначити, що згідно з п. 8.2 «Регламенту виконавчого комітету, виконавчих органів Івано-Франківської міської ради», затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 01.12.2015 року № 5-1, за пропозицією головуючого проекти рішень можуть бути прийняті без обговорення, якщо у членів виконавчого комітету немає зауважень до них (на що посилається відповідач в апеляційній скарзі).

Отже, Регламент передбачає прийняття рішень без обговорень, однак, на думку колегії суддів, така процедура не може застосовуватись свавільно, а потребує відповідного обґрунтування в кожному окремому випадку з врахуванням конкретних обставин. На думку колегії суддів, прийняття виконавчим комітетом рішень без попереднього обговорення їх проектів можливе у випадках, коли це не потребує з`ясування та/чи встановлення певних обставин, які не є очевидними чи наперед зрозумілими.

Однак, зважаючи, що підставою для вирішення питання про скасування Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради свого рішення від 17.05.2018 року № 535 «Про облаштування спортивних майданчиків» були звернення мешканців будинку по АДРЕСА_1 , в яких наводились певна інформація, обставини та суб`єктивні твердження (повідомлення ними про факти можливого незаконного будівництва під виглядом облаштування спортивних майданчиків) без надання конкретних і беззаперечних доказів на їх підтвердження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дані звернення та викладена в них інформація повинні бути предметом обговорення на засіданні виконавчого комітету.

З цього приводу колегія суддів також зазначає, що ні мешканці будинку по АДРЕСА_1 у своїх зверненнях, ні відповідач під час судового розгляду справи не надали будь-яких доказів вчинення позивачем стверджуваних у цих зверненнях дій, а саме здійснення під виглядом облаштування спортивних майданчиків розширення кафе-бару «Корпус 13 Coworking». Отже, твердження про те, що позивач вчиняв дії всупереч отриманому дозволу та для власної протиправної вигоди (вигоди керівника), є безпідставними, оскільки не підтверджені жодними доказами.

В свою чергу, як встановлено з матеріалів справи, зокрема, фотографій двору (прибудинкової території), там здійснюється саме облаштування майданчиків, проте відсутні відомості, які б свідчили про здійснення добудови до кафе-бару або здійснення будь-яких інших дій щодо його розширення.

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання мешканців будинку по АДРЕСА_1 в описаних вище зверненнях на протиправну чи неетичну поведінку відвідувачів зазначеного кафе-бару, оскільки дана обставина, навіть якщо така ситуація справді має місце, не має жодного відношення до питання надання позивачу дозволу на облаштування спортивних майданчиків та виконання робіт по їх облаштуванню.

Крім того, дослідивши зміст описаних вище звернень, колегія суддів не може погодитись з викладеним у них твердженням про те, що проти облаштування спортивних майданчиків виступають всі мешканці будинку, так як звернення від 11.02.2019 року, як зазначено у ньому, підписане головою і секретарем зборів, однак не надано відомостей про проведення будь-яких зборів мешканців будинку, питань, які розглядались, результатів голосування (волевиявлення) тощо, а звернення від 04.03.2019 року підписане лише тридцятьма двома мешканцями будинку, проте, як вбачається з позначень перед їх прізвищами номерів квартир, таких в будинку є щонайменше шістдесят дев`ять.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.04.2019 року № 408 «Про скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.05.2018 № 535» є абсолютно необґрунтованим, оскільки прийняте без встановлення та дослідження обставин, на які відповідач посилається як на підставу прийняття цього рішення.

Щодо доводів відповідача про те, що оскаржуване рішення приймалося в інтересах мешканців будинку, а органи місцевого самоврядування повинні діяти в інтересах населення відповідного населеного пункту, колегія суддів зазначає таке.

Те, що органи місцевого самоврядування повинні діяти в інтересах населення відповідного населеного пункту, є беззаперечним, однак кожне рішення такого органу обов`язково має прийматись з дотриманням певної процедури, встановленої законом, а також повинні бути передбачені законом підстави його прийняття, підтверджені належними доказами, чого відповідачем у спірному випадку не дотримано.

Також колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішень органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти пропорційно, а саме з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Однак, приймаючи оскаржуване рішення, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради не врахував у цьому випадку прав та інтересів, зокрема, ОР «Івано-Франківська обласна організація підприємців, роботодавців та орендарів», яка за власні кошти, власними силами та на підставі належних дозвільних і проектних документів здійснює заходи щодо облаштування спортивних майданчиків, призначених для загального користування, тобто об`єктів соціальної інфраструктури. Зокрема, відповідач не врахував і не надав жодної оцінки тій обставині, що позивач за власні кошти замовив і оплатив розробку проектної документації, підрядних робіт з безпосереднього облаштування майданчиків, значна частина робіт уже виконана, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема, договорами, технічним проектом, платіжними документами, фотографіями з місця виконання робіт тощо.

Описані вище обставини та докази беззаперечно свідчать про реалізацію ОР «Івано-Франківська обласна організація підприємців, роботодавців та орендарів» своїх прав та виконання зобов`язань, які виникли внаслідок надання відповідного дозволу рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.05.2018 року № 535 «Про облаштування спортивних майданчиків». Тобто на підставі цього рішення виникли конкретні правовідносини, для припинення яких мають існувати виключні обставини, жодних доказів чого відповідач суду не надав.

А відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна вимога передбачена ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. ч. 9, 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Проаналізувавши зміст наведених вище норм в їх системному зв`язку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скасування актів виконавчих органів місцевої ради, прийнятих з питань, віднесених до їх компетенції, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень, може здійснюватись виключно відповідною радою на її пленарних засіданнях.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради не мав права самостійно скасовувати своє ж раніше прийняте рішення.

Щодо посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, яким надано офіційне тлумачення положенню ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», колегія суддів зазначає таке.

В даному рішенні, зокрема, зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. В аспекті конституційного подання Конституційний Суд України роз`яснив, що положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте, як вбачається із змісту та суті зазначеного рішення, Конституційний Суд України аналізував і тлумачив вказані положення законодавства в контексті повноважень саме ради як представницького органу місцевого самоврядування, а не всіх органів місцевого самоврядування, зокрема, виконавчого комітету ради. На користь такого висновку свідчить та обставина, що Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» чи іншими законами не передбачено безпосередньо позасудового порядку перегляду законності та можливості скасування рішення місцевої ради. В свою чергу, описаними вище нормами даного Закону чітко передбачено, що рішення виконавчого комітету можуть бути скасовані відповідною радою.

Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що, з врахуванням, зокрема, описаних вище роз`яснень Конституційного Суду України, реалізація зазначених повноважень на скасування власних рішень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: відсутність факту виконання рішення, що скасовується; відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Проте, як зазначено вище, враховуючи, що на виконання рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.05.2018 року № 535, яким позивачу було надано дозвіл на облаштування спортивних майданчиків, останнім були вчинені дії, спрямовані на виконання цього рішення, зокрема, як зазначено вище, розроблено проектну документацію, укладено договір підряду на виконання робіт, придбано будівельні матеріали, підрядник виконав частину робіт, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що є підстави вважати, що на підставі цього рішення виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією суб`єктивних прав позивача у цій справі, і він заперечує проти їх зміни чи припинення.

Щодо доводів відповідача про те, що всупереч п. 2 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.05.2018 року № 535 КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» не були передані на баланс спортивні майданчики, колегія суддів зазначає, що такі дії повинне вчинити саме вказане комунальне підприємство, однак нездійснення останнім таких заходів не може спричиняти негативних наслідків для позивача.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.05.2018 року № 535 є ненормативним (індивідуальним) правовим актом, тобто є актом одноразового застосування, вичерпало свою дію фактом його виконання, а тому відповідач не мав правових підстав для його скасування чи зміни, а дане рішення, виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства, могло бути скасовано на пленарному засіданні Івано-Франківської міської ради або в судовому порядку.

Щодо доводів відповідача та особи, яка приєдналась до апеляційної скарги, про те, що рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.05.2018 року № 535 порушеної права та законні інтереси її та інших мешканців будинку, які відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є співвласниками земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок, належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_2 не навела жодних аргументованих пояснень яким чином дане рішення порушує права та законні інтереси її та інших мешканців будинку, а доводам, викладеним у зазначених вище зверненнях мешканців будинку, суд надав оцінку, про що описано вище.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.04.2019 року № 408 «Про скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.05.2018 № 535» є необґрунтованим, при його прийнятті відповідач діяв без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не на підставі, не у межах дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, непропорційно, а тому дане рішення слід визнати протиправним і скасувати.

Також, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправним і скасування припису головного фахівця сектору нагляду Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Виноградова О.О. від 08.04.2019 року № 2314, оскільки, як встановив суд, єдиною підставою для винесення цього припису було спірне рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 05.04.2019 року № 408, відповідно дана вимога безпосередньо пов`язана і фактично є похідною від позовної вимоги про скасування зазначеного рішення.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі № 300/864/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 18.11.2019 року