Справа № 398/2063/19
Суддя: Авраменко О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2063/19
Провадження №: 2-а/398/82/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" листопада 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменко О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гелевера Вячеслава Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гелевера В.Ю. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії «НК» №522878 від 28 травня 2019 року. Позов обґрунтовує тим, що 28 травня 2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п. 31.6 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Вважає дії відповідача незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху України він не порушував, до матеріалів справи не долучено жодного доказу наявності адміністративного правопорушення, поліцейським не було складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення інспектором винесено на місці зупинки, чим порушено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, та розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що оскаржувана постанова складена відповідно до вимог чинного законодавства України. На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови та підстав заперечень проти позову до відзиву надав диск з відеозаписом правопорушення позивача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

28 травня 2019 року постановою інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гелевера В.Ю. серії «НК» №522878 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 340,00 грн. за те, що 28 травня 2019 року о 01 год. 22 хв. на 23 км автодороги М04 Знам`янка - Луганськ - Ізварине керував автомобілем «Volkswagen LT55», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом-платформою, номерний знак НОМЕР_2 , на якому в темну пору доби не горіли лампи фар (задні габаритні ліхтарі), чим порушив вимоги п. п. «б» п. 31.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами п.п. «б» п. 31.6 ПДР України передбачена заборонна подальшого руху транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає в разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд зазначає наступне.

За змістом ч. ч. 2 - 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз`яснено положення частини першої статті 276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням роз`яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, в даному випадку складення протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається та як вбачається з матеріалів справи, інспектор Гелевер В.Ю. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції і має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, які вчиняються на території Кіровоградської області.

Крім того, суд зазначає, що відповідач разом із відзивом на адміністративний позов надавав суду першої інстанції диск з відеозаписом правопорушення.

З відеозапису вбачається, що 28 травня 2019 року о 01 год. 22 хв. на 23 км автодороги М04 Знам`янка - Луганськ - Ізварине ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen LT55», номерний знак НОМЕР_1 , з причепом-платформою, номер знак НОМЕР_2 , на якому в темну пору доби не горіли лампи фар (задні габаритні ліхтарі).

З приводу допустимості вказаного відеозапису, як доказу у справі, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить відомостей про здійснення відеозапису правопорушення та наявність такого відеозапису взагалі, що є порушенням вимог статті 283 КУпАП щодо змісту постанови.

Отже, в силу зазначених вище положень статті 74 КАС України відеозапис з відеореєстратора є недопустимим доказом, а тому суд не враховує вказаний доказ під час розгляду справи.

В своєму відзиві відповідач зазначає, що 28 травня 2019 року при здійсненні патрулювання екіпажом ним спільно з напарником було зафіксовано факт керування позивачем зазначеним транспортним засобом з причепом, на якому в темну пору доби не горіли задні габаритні вогні. Фіксування факту вищевказаного правопорушення відбулося ним за допомогою органолептичного методу (а саме за допомогою зору).

Підпунктом «в» пункту 19.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на причепах - габаритні ліхтарі.

Підпунктом «а» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України встановлено обов`язок водія для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації (п. 31.1 ПДР України).

Відповідно до п. п. «б» п. 31.6 Правил дорожнього руху України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Системний аналіз вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України дозволяє зробити висновок, що водій перед виїздом зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу, в тому числі і щодо світлових пристроїв. При цьому, у разі виникнення в дорозі несправностей, в тому числі світлових пристроїв (задніх габаритних вогнів), водій повинен припинити подальший рух транспортного засобу з такими несправностями.

Відповідачем не надано доказів того, що позивачем до початку руху було виявлено той факт, що на причепі-платформі, номерний знак НОМЕР_2 , не горять задні габаритні вогні. Так само, як і не надано доказів, що таку несправність позивачем було виявлено під час руху, однак незважаючи на це позивач все одно продовжив рух.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Згідно з п. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відповідно законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Керуючись ст. ст. 77, 242 - 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гелевера Вячеслава Юрійовича (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22Б) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 28 травня 2019 року серії НК № 692275 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії «НК» №522878 від 28 травня 2019 року винесену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Гелевером Вячеславом Юрійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20 листопада 2019 року.

Суддя О.В.Авраменко