Справа № 1.380.2019.004129
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004129
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.;

за участю: представника позивача Харченюка І.С.,

представника відповідача Павліша О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агролайф корми» (далі - ТзОВ «Агролайф корми», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, відповідач), в якому просить: визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення № від 08.07.2019 та № від 08.07.2019 Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Ухвалою судді від 15.08.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковими повідомленнями-рішеннями № від 08.07.2019 та № від 08.07.2019, позивача зобов'язано було сплатити штраф порушення граничних строків сплати сум грошового зобов'язання з податку на додану вартість. Останні були прийняті на підставі акту 1529/55.12/36874925 від 11.05.2019 складеного за результатами . складеними за результатами камеральних перевірок з питання податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період з 05.07.2017 по 20.03.2019. ТзОВ «Агролайф корми» не погоджується із вищезазначеними актом перевірок та податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки вважає, що вони складені з порушенням норм податкового законодавства. Позивач звертає увагу суду, що проведення камеральної перевірки відбулося поза межами установленого законодавством строку, що свідчить про протиправність дій щодо проведення такої перевірки та зумовлює визнання протиправним і скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Також позивач зазначає, що в акті №1529/55.12/36874925 від 11.05.2019 року допущені помилки при його складенні, а саме незрозуміло за який все ж таки період проводилася камеральна перевірка, оскільки у графі період, що перевіряється жодного позначення немає.

Крім того, не зрозумілим на думку позивача є той факт, що у призначенні платежу відповідач вимагає вказувати оплату не згідно оскаржуваного повідомлення-рішення, а виключно згідно акту перевірки №1529/55.12/36874925 від 11.05.2019. При цьому зазначає, що акт перевірки не є актом правозастосовної дії і тим більше не може визначати жодного зобов'язання для позивача.

При цьому позивач також зазначає, що у 2018 році відповідач вже виносив податкові повідомлення-рішення № від 12.09.2018 та № від 12.09.2018, якими позивача зобов'язано було сплатити штраф. Дані повідомлення-рішення були прийняті на підставі актів №2107/13-01-12-21/36874925 від 24.07.2018 та №2963/13-01-12-21/36874925 від 12.09.2018.

Вказані акти є складеними за результатами камеральних перевірок з питання податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.05.2017по 10.07.2018та з 01.05.2018по 31.08.2018відповідно.

На переконання позивача, якщо співставити винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення у 2018 році та 2019 році, можна зробити висновок, що ТзОВ «Агролайф корми» притягнено двічі до відповідальності за одне й те ж саме правопорушення.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (09.09.2019 за вх.№32257). На заперечення позовних вимог зазначає, що до позивача було застосовано штрафні санкції у розмірі 10% та 20% від погашеної суми податкового боргу передбачені п.126.1 ст.86 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) у зв'язку з несплатою податкових зобов'язань з податку на додану вартість протягом визначених п.57.1 ст. 57 ПКУ строків ,прострочення становило до 30 та більше 30 календарних днів. Своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу є самостійною підставою для проведення камеральної перевірки.

Також відповідач вказує на те, що штрафні санкції за порушення строку сплати грошового зобов'язання нараховуються протягом 1095 днів від дня їх сплати, відтак і камеральна перевірка проведена відповідачем у встановлений строк. Зі змісту розрахунку штрафних санкцій вбачається, що у ньому зазначено документи, за якими рахувався податковий борг, дата його виникнення, дата зарахування грошових коштів в погашення податкового боргу, кількість днів прострочення сплати, розмір та сума штрафу.

З урахуванням викладеного у відзиві, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, а позов таким, що задоволенню не підлягає.

Позивач у свою чергу надав додаткові пояснення у справі(від 09.10.2019 за вх. №36590) у яких повторно наголосив на тих обставинах, що ТзОВ «Агролайф корми» вже було притягнуто до відповідальності за порушення які уже були предметом камеральної перевірки. Також згідно вимог ст. ПКУ, позивач зазначає, що після спливу тридцятиденного строку, протягом якого може бути проведено камеральну перевірку податкової декларації, підстави для її проведення у контролюючого органу відсутні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав ,просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надав пояснення аналогічні до викладених у відзиві, у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Всебічно та у повному обсязі дослідивши обставини справи та наявні у матеріалах справи докази, вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що ТзОВ «Агролайф корми» є платником податків у розумінні ПК України.

ГУДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку ТзОВ «Агролайф корми» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період з 05.07.2017 по 20.03.2019, за результатами якої складено акт від 11.05.2019 №1529/55.12/36874925 та встановлено порушення вимог п.57.1 ст.57 глави 2 розділу ІІ ПКУ по сплаті податкового зобов'язання.

На підставі даного акту було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 08.07.2019 за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) визначеним п.п.57.1, п.п.57.3 ст.57 ПКУ та на підставі ст.126 ПКУ за затримку сплати грошового зобов'язання, якими зобов'язано ТзОВ «Агролайф корми» сплатити штрафи. За податковим повідомленням-рішенням № у розмірі 20% від суми, щодо якої застосовується штрафна санкція - 80543,32 грн. та у розмірі 10% за податковим повідомленням рішенням № - 32184,70 коп.

Не погоджуючись з даними рішеннями Податкового органу, вважаючи їх протиправними та винесеними з порушенням вимог чинного законодавства ,позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1.1 ст.1 ПКУ цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПКУ платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 54.1. статті 54 ПКУ визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1. статті 57 ПКУ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.126.1. ст.126 ПКУ, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас, відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.1 п. 75 ст. 75 ПКУ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлений ст.76 ПКУ.

Зокрема, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII.

Вказаним Законом, зокрема ст.76 ПКУ доповнено пунктом 76.3 такого змісту: «Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання».

Як видно з матеріалів справи, перевірка своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання проводилась контролюючим органом за період з 05.07.2017 по 20.03.2019, тобто під час дії пункту 76.3 статті 76 ПКУ.

З наведеного вбачається що на час проведення зазначеної перевірки, чинними нормами ПКУ було прописано право податкового органу на здійснення перевірки своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Враховуючи п. 76.3 ст. 76 ПКУ, є підстави для висновку, що після спливу тридцятиденного строку, протягом якого може бути проведено камеральну перевірку податкової декларації, підстави для її проведення у контролюючого органу відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З сукупного аналізу наведених норм та обставин слідує, що відповідач під час проведення перевірки не діяв у межах норм чинного законодавства. Перевірка ТзОВ "Агролайфкорми" контролюючим органом була здійснена з порушенням встановлених строків. Відповідно і податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акту складеного за наслідками такої перевірки є протиправними.

Щодо покликань позивача на помилки допущені а акті перевірки, то суд не бере до уваги дані обставини, оскільки акт не має правозастосовної дії. Проте щодо цього суд вважає за доцільно звернути увагу що саме на даний акт посилається відповідач у оскаржуваних повідомленнях-рішення, як на підставу порушення, тоді як останній має констатуючий, а не владно-зобов'язуючий характер, позаяк не містить обов'язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.01.2018 по справі №1570/7146/12.

Також суд бере до уваги обставини, щодо податкових-повідомлень рішень винесених контролюючим органом стосовно ТзОВ «Агролайф корми» № від 12.09.2018 та № від 12.09.2018, якими позивача зобов'язано було сплатити штрафи та притягнуто до його до відповідальності.

З доказів долучених до матеріалів справи вбачається, що відповідно до переліку документів по яких було встановлено порушення та накладено на позивача штраф оскаржуваними рішеннями, то стосовно документів від 05.07.2017 року 29 TAQ 000 Рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу та від 19.04.2018 року J02001 Податкова декларація з податку на додану вартість, уже приймалося рішення про накладення штрафу. Відповідач у свою чергу, не надав суду доказів на спростування того, що за одні і ті ж порушення позивача було притягнено до відповідальності повнорно. Даний факт, на думку суду, додатково вказує на наявність порушень при проведенні перевірки, а відповідно і винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, на підставі викладеного, дослідивши усі наявні у матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 114, 115, 117, 241, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суддя -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення № від 08.07.2019 та № від 08.07.2019 Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.11.2019.

Суддя В.М. Сакалош