Справа № 159/1411/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року

Київ

справа №159/1411/17

адміністративне провадження №К/9901/16394/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №159/1411/17

за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року (головуючого судді - Мікули О.І., суддів - Глушка І.В., Курильця А.Р.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, в якому просив:

1.1. визнати неправомірними дії відповідача щодо непроведення перерахунку належної йому державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї в сумі 19463 грн. за період з листопада 2014 року по 30 квітня 2017 року;

1.2. зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї в сумі 19463 грн. за період з 01 листопада 2014 року по 30 квітня 2017 року.

2. Позовна заява мотивована тим, що за період з листопада 2014 року по 30 квітня 2017 року йому нараховувалась та виплачувалась державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї у розмірах, нижчих від рівня прожиткового мінімуму, визначеному Законами України Про Державний бюджет України на відповідний рік, що суперечить нормам ст. 46 Конституції України. Вважає, що в зв`язку з цим за вказаний період йому було недоплачено 19463 грн. соціальної допомоги.

3. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2017 року даний адміністративний позов в частині вимог перерахунку та виплати недоплаченої суми грошової допомоги за період з 01 листопада 2014 року по 13 жовтня 2016 року включно залишено без розгляду.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

4. Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2017 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області щодо призначення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 14 жовтня 2016 року по 14 квітня 2017 року у розмірі, нижчому від прожиткового мінімуму, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 14 жовтня 2016 року по 14 квітня 2017 року у розмірі, не нижчому від прожиткового мінімуму, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та «Про Державний бюджет України на 2017 рік» із урахуванням виплачених сум. Постанову суду в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання. У задоволенні решти позову відмовлено.

5. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що соціальна допомога, яку отримує позивач і яка є основним джерелом його існування, не забезпечує рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом, а тому призначення відповідачем соціальної допомоги позивачу в такому розмірі є необґрунтованим.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

6. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року скасовано постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2017 року та прийнято нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

7. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідачем при розрахунку рівня забезпечення прожиткового мінімуму для призначення допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" сім`ї позивача було правильно розраховано рівень забезпечення прожиткового мінімуму, а підстави для використання для розрахунку державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї вказаного показника у розмірі, визначеному позивачем, відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

9. Касаційна скарга аргументована тим, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою норму статті 46 Конституції України, а також те, що у відповідності до статті 11 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" передбачено фінансування державної соціальної допомоги за рахунок не лише Державного бюджету України, а й за рахунок бюджету органів місцевого самоврядування та спеціально створених регіональних фондів соціальної допомоги органів місцевого самоврядування.

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 серпня 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року.

11. Верховний Суд ухвалою від 20 листопада 2019 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу.

12. Відповідач подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. ОСОБА_1 протягом 2014-2017 років перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, є інвалідом І-ї групи загального захворювання, його сім`я складається з трьох осіб: він, дружина та дочка.

14. 25 листопада 2016 року позивач звернувся з заявою до відповідача та необхідними документами, визначеними чинним законодавством, про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

15. Відповідно до розрахунку державної соціальної допомоги та рішення відповідача про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, щомісячний розмір зазначеної допомоги позивачу з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року становив 632,97 грн., а з 01 грудня 2016 року по 30 квітня 2017 року - 942,63 грн., з яким позивач не погодився, оскільки вважає, що такий є значно меншим, ніж визначений ст.5 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям".

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

17. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

18. Відповідно до ст.1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

19. Середньомісячним сукупним доходом, відповідно до названої норми, є обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

20. Згідно зі ст.5 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, але цей розмір не може бути більм ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Для стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету на відповідних рік.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства прані та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15 листопада 2001 року № 486/202/524/455/3370 (далі - Методика).

21. Згідно з вимогами ст.9 Закону України "Про Державний бюджет на 2016 рік" та ст.9 Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік", у 2016-2017 роках рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для призначення допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення становив: для працездатних осіб - 21 відсоток, для дітей - 75 відсотків, для осіб, які втратили працездатність, та інвалідів - 100 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.

22. Дані норми не визнані Конституційним Судом України неконституційними, отже вони підлягали застосуванню при визначенні суми допомоги у 2016 році.

23. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до поданих заявником документів сукупний дохід сім`ї за 6 місяців становив 17178,87 грн., таким чином середньомісячний дохід складає - 2863,15 грн.

24. Відповідно до п. 15 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, розмір соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджет України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

25. П.16 цього Порядку передбачає, що для кожної дитини (крім дитини-інваліда), яка входить до складу малозабезпеченої сім`ї, рівень забезпечення прожиткового мінімуму збільшується на 10 відсотків, а для кожної дитини-інваліда, яка входить до складу малозабезпеченої сім`ї, для кожної дитини, яка утримується матір`ю (батьком, усиновителем), що не перебуває у шлюбі, і запис про батька (матір) цієї дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться в установленому порядку за вказівкою матері (батька), для кожної дитини, в якої один або обоє батьків є інвалідами І або II групи, - на 20 відсотків.

26. Таким чином, рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для сім`ї станом на 01 листопада 2016 року становив 2996,12 грн., з них: для позивача 1130,00 грн.; для дружини позивача 1450 грн. х 21 %= 304,50 грн.; для дочки позивача 1531 грн. х 85%= 1301,35 грн. та 1301,35 х 20%= 260,27 грн., а всього 1301,35+260,27=1561,62 грн.

27. Крім того, відповідно до п. 16 Порядку розмір соціальної допомоги з 01 квітня 2015 року збільшується на кожну дитину віком до 13 років на 250 гривень, а на кожну дитину віком від 13 до 18 років - на 500 гривень.

28. Враховуючи вищенаведене, розмір допомоги на дату звернення становив: 2996,12 грн. - 2863,15 грн. = 132,97 грн. + 500 грн. = 632,97 грн.

29. Відповідно до ст.8 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" у разі затвердження нового рівня забезпечення прожиткового мінімуму розмір призначеної допомоги перераховується без звернення уповноваженого представника сім`ї.

30. Як вбачається з матеріалів справи, після подання всіх необхідних документів, згідно з чинним законодавством, відповідачем було прийнято рішення про призначення позивачу державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї у відповідному розмірі, а саме: 632,97 грн. - на період з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року; 942,63 грн. - на період з 01 грудня 2016 року по 30 квітня 2017 року.

31. Враховуючи наведене, колегія суддів з висновком суду апеляційної інстанції про те, що відповідачем при розрахунку рівня забезпечення прожиткового мінімуму для призначення допомоги відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" сім`ї позивача було правильно розраховано рівень забезпечення прожиткового мінімуму.

32. У касаційній скарзі касатор посилався на положення статті 46 Конституції України, відповідно до якої пенсії, інші виплати соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

33. Стосовно даного аргументу, колегія суддів вважає за необхідне пояснити наступне.

34. У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв`язку з положеннями статті 3, частини першої статті 17, частини третьої статті 22, статей 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

35. Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, приймаючи рішення про призначення позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у відповідному розмірі, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

36. Така правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 травня 2018 року по справі № 229/2988/17.

37. Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є законними та обгрунтованими.

38. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. З огляду на викладене, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції - відсутні.

40. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

41. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року по справі №159/1411/17 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій