Справа № 140/3122/19
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року ЛуцькСправа № 140/3122/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради (далі Управління) про визнання протиправною відмову у здійсненні перерахунку і виплати державної соціальної допомоги особам, що не мають права на пенсію на дитину ОСОБА_2 , як дитині померлого годувальника, починаючи з 05.03.2017 та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату державної соціальної допомоги особам, що не мають права на пенсію на дитину ОСОБА_2 , як дитині померлого годувальника, починаючи з 05.03.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є матір`ю ОСОБА_2 , батьком якого є ОСОБА_3 . Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 23.09.2016 ОСОБА_3 визнано безвісти відсутнім з 01.02.2013.

Позивач звернулась до Управління для призначення допомоги і з жовтня 2016 року їй була призначена тимчасова допомога на одну дитину, місце проживання батька якої невідоме, у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. В жовтні 2018 року відповідач перестав виплачувати зазначену тимчасову допомогу. На звернення позивача Управління листом від 11.04.2019 №С-296гл роз`яснило ОСОБА_1 її право на звернення із заявою про призначення державної соціальної правової допомоги дитині померлого годувальника відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» зі змінами, внесеними Законом України від 07.02.2017 №1836-УІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо надання допомоги дітям померлого годувальника».

Позивач у травні 2019 року звернулась до Управління із зазначеною вище заявою і їй було призначено державну соціальну допомогу особам, що не мають права на пенсію, на дитину померлого годувальника, у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

09.07.2019 ОСОБА_1 зверталась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку і виплати державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника, починаючи з 05.03.2017 - з дня набрання чинності змінами до Закону, однак Управління листом від 23.07.2019 №1047/2.26 відмовило позивачу у перерахунку зазначеної допомоги, оскільки цей вид допомоги призначається з дати звернення за її призначенням.

Таку відмову у перерахунку допомоги позивач вважає протиправною, оскільки з жовтня 2016 року по вересень 2018 року постійно зверталась до відповідача із заявами про призначення і виплату тимчасової допомоги, а про існування змін до законодавства в частині внесення змін до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» щодо доповнення до переліку осіб, які мають право на отримання державної соціальної допомоги, такої категорії осіб, як діти померлого годувальника, позивач не знала.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що незнання позивачем нормативно-правових та підзаконних актів, які вступили в законну дію та являються, на думку позивача, основною причиною порушених у позові питань, не є підставою для виплати заявниці соціальної допомоги за минулі роки. Управління веде постійну роз`яснювальну роботу у ЗМІ, на офіційному вебсайті, розвішуються різного роду оголошення у громадських місцях з питань, що входять до компетенції управління, та при внесенні змін до чинного законодавства в частині виплати соціальних допомог, пільг та субсидій.

Крім того, зміни до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 №261, були остаточно внесені лише 18.08.2017 (постанова Кабінету Міністрів України від 18.08.2017 №611 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 №261»), та набули чинності 31.08.2017, а не з 05.03.2017, як зазначено у позові. Нормами прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо надання допомоги дітям померлого годувальника» від 07.02.2017 зобов`язано Кабінет Міністрів України привести свої підзаконні нормативно-правові акти у відповідність до положень даного Закону, що й було зроблено Кабінетом Міністрів 18.08.2017.

Також звертає увагу, що відповідно до пункту 11 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою КМУ від 02.04.2005 №261, соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою. Днем звернення за призначенням соціальної допомоги вважається день прийняття органом соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами. У випадку смерті годувальника соціальна допомога дитині померлого годувальника призначається з дати, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення за соціальною допомогою надійшло не пізніше ніж через 12 місяців з дня смерті годувальника. У випадку позивача день звернення є 27.05.2019, а це аж ніяк не 3 місяці з дня внесення змін до постанови (18.08.2017) і не 12 місяців з дня смерті годувальника (так як день смерті годувальника взагалі відсутній).

Окрім того, заява позивача до Управління від 09.07.2019 не може розцінюватися як заява на виплату державної соціальної допомоги, оскільки відповідно до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України 19.09.2006 №345, бланк заяви на соціальну виплату повинен відповідати вимогам, встановленим для оформлення таких видів документів.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов є безпідставним та не підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , батьком якого є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.09.2016 ОСОБА_3 визнано безвісти відсутнім з 01.02.2013 (а.с.12).

Як вбачається із довідки від 28.05.2019 №497, із жовтня 2016 року по вересень 2018 року (включно) позивачу виплачувалася допомога на одну дитину у випадку, коли місце проживання батька невідоме (а.с.16).

05.04.2019 позивач звернулася на Урядову гарячу лінію щодо можливості оформлення тимчасової державної допомоги на її неповнолітнього сина, батько якої визнаний безвісно відсутнім (а.с.14).

Департамент соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації листом від 11.04.2019 №С-296гл (а.с.15) повідомив позивача, що відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №189, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або ж місце проживання/перебування одного з батьків не встановлено, що підтверджується відповідними документами органу внутрішніх справ. У разі якщо батько дитини визнаний судом безвісно відсутнім, право на тимчасову допомогу дитині не виникає. А відтак у позивача відсутнє право на призначення тимчасової допомоги.

Разом з тим, позивачу було рекомендовано звернутися в Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області для визначення права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а у разі відсутності страхового стажу до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника, яка передбачена Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю».

В подальшому 27.05.2019 позивач звернулася до Управління соціального захисту населення із заявою про призначення державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника, яка передбачена Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (а.с.32-33) та з 27.05.2019 позивачу було призначено зазначену допомогу до 28.01.2028 (до досягнення сином повноліття).

09.07.2019 ОСОБА_1 зверталась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку і виплати державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника, починаючи з 05.03.2017 з дня набрання чинності змін до Закону (а.с.31).

Відповідач листом від 23.07.2019 №1047/2.26 повідомив позивача про те, що державна соціальна допомога дітям померлого годувальника призначається з дати звернення за її призначенням, а оскільки ОСОБА_1 звернулась із відповідною заявою 27.05.2019, тому саме з 27.05.2019 їй призначено зазначену допомогу (а.с.13).

Позивач вважає відмову у здійсненні перерахунку та виплати державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника з 05.03.2017 протиправною, у зв`язку з чим звернулась в суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові засади надання державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, а також надання державної соціальної допомоги на догляд визначаються Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» від 18.05.2004 №1727-ІV.

Законом України від 07.02.2017 №1836-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо надання допомоги дітям померлого годувальника» (далі Закон №1836-VІІІ) внесено зміни до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» в частині доповнення до переліку осіб, які мають право на отримання державної соціальної допомоги, такої категорії осіб, як діти померлого годувальника. Закон №1836-УІІІ набрав чинності 05.03.2017.

Крім того, Прикінцевими положеннями Закону №1836-УІІІ зобов`язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2017 №611 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 №261» внесено зміни до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 №261 (далі Порядок №261), які набули чинності з 31.08.2017.

Відповідно до пункту 11 Порядку №261 соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою. Соціальна допомога дитині померлого годувальника призначається з дати, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення за соціальною допомогою надійшло не пізніше ніж через 12 місяців з дня смерті годувальника. Днем звернення за призначенням соціальної допомоги вважається день прийняття органом соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами.

Відтак, з наведених норм слідує, що соціальна допомога дитині померлого годувальника призначається з дня звернення за допомогою, а днем звернення за призначенням соціальної допомоги вважається день прийняття органом соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами.

Водночас, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.08.2017 №611 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 №261» визначено, що особі, яка протягом трьох місяців з дня набрання чинності цією постановою звернулася за призначенням державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника, допомога призначається з дня набрання чинності Законом України від 07.02.2017 №1836-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо надання допомоги дітям померлого годувальника», але не раніше дня, що настає за днем смерті годувальника.

Таким чином, наведена норма передбачала, що якщо особа звернеться за призначенням державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника до 30.11.2017 їй зазначена допомога призначалася не з дня звернення із заявою, а з дня набрання чинності Законом №1836-VIII, тобто з 05.03.2017.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 із заявою про призначення державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника звернулася до Управління лише 27.05.2019, тобто після спливу трьох місяців з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2017 №611, а тому відповідачем правомірно призначено їй зазначену допомогу саме з дати звернення із відповідною заявою - 27.05.2019.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що вона неодноразово зверталась до Управління із заявами про призначення і виплату тимчасової допомоги з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 2.1 глави 2 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 №345, (далі Інструкція №345) прийняття документів включає: перевірку правильності заповнення заяви та, у разі потреби, надання допомоги в її заповненні; перевірку правильності оформлення та повноти документів, що підтверджують право заявника на відповідні види допомоги; видачу заявникові повідомлення (відривного талона) про прийняття заяви та документів.

Абзацом другим пункту 2.2 глави 2 Інструкції №345 встановлено, що форма заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.04.2015 за № 475/26920.

Позивач доказів про те, що вона до 27.05.2019 зверталась до Управління саме із заявою про призначення державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника, форма якої затверджена Наказом Міністерства соціальної політики України від 21.04.2015 №441, суду не надала.

Водночас, суд звертає увагу, що ні Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (із внесеними змінами), ні постановами Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 №261 та від 18.08.2017 №611 не передбачено обов`язку Управління самостійно призначати і виплачувати особі державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, а лише за заявою особи встановленої форми.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Управлінням соціального захисту населення правомірно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку і виплати державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника з 05.03.2017, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 768,40 грн. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук