Справа № 280/2272/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 листопада 2019 року 18 год. 02 хв.Справа № 280/2272/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Серебрянниковій О.А. та сторін

від позивача: адвокат Марчевський Д.І.,

від відповідача: Ванюшанік Г.С.

розглянувши у відкритому судвому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Аккумпром» (юридична адреса: 69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 2, кв. 25, )

до відповідача Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2019 р. до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Аккумпром» ( (далі по тексту позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача №1310 від 08.04.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що 08.04.2019 ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (надалі ПК України) було винесено наказ №1340 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВП «Аккумпром» за період діяльності 2017 рік з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійснені фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Градар» () за 2017 рік та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Градар» () за період листопад 2017 року, який фактично відображено в податковій декларації з ПДВ за грудень 2017 року. Підставою для проведення перевірки слугувала неповна відповідь на запит від 09.01.2018 №499/10/08-01-50-01 позивача. На думку позивача, відповідачу було надано всю наявну витребувану інформацію, впродовж тривалого часу з боку відповідача не виникало зауважень до листа-відповіді, також відповідач не звертався до позивача за документами яких начебто не вистачало чи інформацією.

Позивач вважає такий наказ протиправним, оскільки він суперечить нормам податкового законодавства. Зазначив, що листом від 12.03.2018 №12/03/02 надіслав контролюючому органу пояснення та копії документів (первинної документації та іншої документації яка запитувалась). В свою чергу, як вбачається з запиту контролюючого органу про надання інформації, останній не містить жодного доказу, документу, факту, які б свідчили про можливі порушення платником пода тків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби або про проведення зустрічної перевірки. Окрім того, у вказаному запиті відсутній конкретний перелік документів, копії яких необхідно надати. Також не зазначено номери декларацій, дати та інші реквізити. Запит не містить посилання на наявність розбіжностей задекларованих у податкових деклараціях показників податкового кредиту та податкових зобов`язань і їх сум. Таким чином, на думку Позивача у органу ДФС були відсутні підстави для висновку про існування фактів, які свідчать про порушення платником податкового законодавства або про недостовірність да них податкової звітності, поданої платником податків.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що за вказаний період з вказаних підстав Відповідачем вже раніше було ініційовано проведення аналогічної перевірки і судом по справі № 280/5386/18 вже надано правову оцінку діям Відповідача по винесенню безпідставно наказів і ця спроба це намагання Відповідача реабілітуватися по правовідносинам Позивача з контрагентами де судами по справам № 808/647/18 та № 808/1507/18 вже надано правову оцінку і рішення судів набрали законної сили. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 17 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13.06.2019 о/об 10 год. 00 хв.

06.06.2019 представником відповідача через канцелярію суду (вх. №23467) поданий відзив на позовну заяву. У відзиві на позов відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, та зазначає, що на адресу позивача поштою надіслано запит від 09.01.2018 №499/10/08-01-50-01 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)». Так підставою для надіслання запиту слугувало те, що контролюючим органом було проведено аналіз даних та встановлено документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки відсутнє реальне (законне) джерело походження (ведення в обіг при первинному продажі) товару (робіт, послуг). Листом від 12.03.2018 №12/03/02 ТОВ «ВП «Аккумпром» надано запитувані документи. Проте документи надані не в повному обсязі, оскільки відповідно до договору поставки від 06.10.2017 № 6315 (який передбачає наявність сертифікатів якості), повинні бути додані сертифікати якості. Підставою для надання запитів є отримана відповідно до п. 72.1 ст. 72 ПК України податкова інформація, за результатами якої виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи. Таким чином, відповідач мав усі підстави для надіслання позивачу запитів від 09.01.2018 №499/10/08-01-50-01 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень). Також Відповідач зазначив, що листом від 09.07.2018 № 3456/7/26-54-23-00 ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві було повідомлено, що ТОВ «Градар» () зареєстроване на підставних осіб без мети здійснення фінансово-господарської діяльності та не знаходяться за податковою адресою, чисельність працюючих становить 1 особа у зв`язку з чим ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві просить вчинити дії, направлені на проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Аккумпром» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань взаємовідносин з ТОВ «Градар» за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та з урахуванням обставин вказаних в матеріалах справи №0000018. Крім того, Відповідач у своєму відзиві зазначив, що у зв`язку із неповним наданням інформації та її документального підтвердження на письмові запити контролюючого органу, керуючись вимогами пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1. ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 ПК України заступником начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області 08.04.2019 видано наказ № 1310 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВП «Аккумпром» з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Градар» за 2017 р. та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Градар» за період листопад 2017 р., який відображено в податковій декларації з ПДВ за грудень 2017 р.

З наведених підстав у задоволенні позову відповідач просив відмовити.

Ухвалою суду від 13.06.2019 зупинено провадження по справ для примирення сторін до 29.08.2019 о/об 11 год. 00 хв.

Представником позивача через канцелярію суду (вх. №28265) подана відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 29.08.2019 продовжено процесуальний строк зупинення для примирення до 13.11.2019 о/об 17 год. 00 хв.

Узхвалою суду від 13.11.2019 поновлено провадження по справі. Призначено підготовче засідання на 13.11.2018 о/об 17 год. 00 хв.

Усною ухвалою суду від 13.11.2019, яка занесена до протоколу судового засідання, після наданих сторонами письмових клопотань про закриття підготовчого провадження та призначення судової справи у цей же день, судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у цей же день.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

12 січня 2018 року ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу ТОВ «ВП «АККУМПРОМ» надіслано письмовий запит №499/10/08-01-50-01 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), в якому посилаючись на підпункти 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункт 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пункт 1 і 3 абзацу третього, п`ятого пункту 73.3 статті 73 п. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, просило протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження з приводу наведених вище фактів, відображення у бухгалтерському обліку взаємовідносин між підприємством ТОВ «ВП «Аккумпром» () та контрагентами постачальниками ТОВ «Градар» ()… за листопад 2017 року.

При цьому, необхідно обов`язково надати, засвідчені підписом посадової особи ТОВ «ВП «Аккумпром» (код 39996257) та скріплені печаткою (за наявності), копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) за листопад 2017р. з придбання товарів (робіт, послуг) у вище вказаних контрагентів-постачальників, а також копії документів щодо подальшої реалізації (використання у власній господарській діяльності) придбаних у ТОВ «Градар» (40684705)…товарів, робіт/послуг. Зокрема, але не вичерпно: договори, згідно яких було придбано товари (послуги, вказані в податкових накладних; довіреності, ліцензії; виписки банку або інші документи, які підтверджу факт оплати товарів (послуг) товарно-транспортні документи або інші документи, які підтверджують транспортування товару, сертифікати якості; регістри бухгалтерського обліку по рахункам 631, 37, 36, 68; інші документи, які не ввійшли до переліку, але пов`язані зі здійсненням даних фінансово-господарських операцій (видаткові накладні, акти виконаних робіт. Акти списання ТМЦ та інші).

У запиті ГУ ДФС у Запорізькій області зазначило, що проведено аналіз показників, що містяться у податковій звітності ТОВ «ВП «Аккумпром» даних Єдиного реєстру податкових накладних за жовтень 2017 року, в результаті чого було встановлено. Що підприємствами-постачальниками придбано товари за іншими товарними позиціями, ніж реалізація. Процитовано норми пункту 47.1 статті 47, пункту 50.1 статті 50, абзацу четвертого пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України стосовно відповідальності платника податків за недостовірність інформації, наведеної у податковій звітності; про обставини, які засвідчують факт вручення запиту; про наслідки ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів наступного за днем отримання відповідного запиту та про обов`язок платника податків за самостійно з`ясованим фактом заниження податкового зобов`язання у раніше поданій ним податковій декларації (після закінчення граничного строку подання декларації) надіслати уточнюючу декларацію і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такої уточнюючої декларації.

Листом від 12.03.2018 №12/03/02 ТОВ «ВП «АККУМПРОМ» надало ГУ ДФС у Запорізькій області письмову відповідь на запит, надало документи на підтвердження доходів та витрат у 2018 році, а саме: договори (специфікації, додаткові угоди, додатки,), видаткові накладні, акти приймання-передачі, товарно-транспортні накладні, та інші первинні документи бухгалтерського обліку. Відповідь на запит до ГУ ДФС у Запорізькій області надано нарочно про що свідчить відбиток штемпеля ГУ ДФС у Запорізькій області. Цей факт не заперечується відповідачем.

08.04.2019 на підставі статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, у зв`язку із ненаданням ТОВ «ВП «АККУМПРОМ» пояснень та їх документального підтвердження, які спростовують виявлені недостовірності даних, на запит від 09.01.2018 № 499/10/08-01-50-01, заступником начальника ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято наказ №1310 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВП «АККУМПРОМ»».

Цим наказом встановлено провести з 13 травня 2019 року перевірку тривалістю 5 робочих днів за період діяльності 2017 рік з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток при здійснені фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Градар» () за 2017 рік та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Градар» () за період листопад 2017 року, який фактично відображено в податковій декларації з ПДВ за грудень 2017 року.

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача, звернувся з позовом до суду.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпунктом 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що для здійснення функцій, визначених законом, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Право контролюючого органу на отримання інформації кореспондується з відповідним обов`язком платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством (підпункти 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України).

У свою чергу, за змістом пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Цим же пунктом ПК України визначені вимоги до оформлення письмового запиту контролюючого органу. Зокрема, такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Пунктом 73.3 статті 73 ПК України також визначено підстави для запиту контролюючого органу. Так письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Порядок отримання інформації органами державної податкової служби за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 73.2 та 73.3 статті 73 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 затверджено Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом (далі Порядок №1245), яким так само обумовлено вимоги до письмового запиту контролюючого органу про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації.

Пунктом 10 Порядку №1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

З наведеного слідує, що вимоги, які висуваються до змісту запиту, є нормативно визначеними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Абзац шістнадцятий пункту 73.3 статті 73 ПК України встановлює обов`язок платника податків та інші суб`єктів інформаційних відносин подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). Разом з тим, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Аналогічне положення містить пункт 16 Порядку №1245.

Ненадання інформації, визначеної в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, складеного з дотриманням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 статті 73 ПК України має юридичні наслідки для платника податків - є підставою для здійснення документальної позапланової перевірки, право на проведення яких визначене статтею 75 ПК України.

Згідно з абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 ПК України. Цей перелік є вичерпним.

Відповідно до абзацу першого пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно із пункту 81.1 статті 81 ПК України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

У спірному наказі зазначено, що його прийнято на підставі статті 75 та підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України у зв`язку із тим, що наданні на запит від 09.01.2018 №499/10/08-01-50-01 платником податків документальні підтвердження не спростовують недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях. Поданих платником податків.

Підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України дає підстави для здійснення документальної позапланової перевірки у зв`язку із виявленням недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, з наведеного слідує, що для проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України необхідно, щоб одночасно виконувалися такі умови:

1) контролюючий орган виявив недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

2) платник податків не надав пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

3) письмовий запит контролюючого органу відповідає вимогам пункту 73.3 статті 73 ПК України та пункту 10 Порядку №1245, при цьому у запиті має бути зазначена недостовірність даних та відповідна декларація. Тобто, відсутні підстави, які звільняють платника податків від обв`язку надавати відповідь на письмовий запит, оформлений з порушенням встановлених вимог.

У даному випадку, платник податків, надав інформацію та документальне підтвердження на такий запит так як це можна зрозуміти із його змісту.

Відтак, суду належить перевірити доводи позивача про неналежність запиту та про можливість за таким запитом виконати вимоги контролюючого органу (тобто, наявність обов`язку платника податків), а також доводи відповідача про невиконання обов`язку позивачем на запит та правомірність застосування наслідків невиконання цього обов`язку платником податків - призначення позапланової перевірки на підставі пункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Аналізуючи обставини, що передували прийняттю спірного наказу про проведення позапланової перевірки, встановлено факт надіслання ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу ТОВ «ВП «Аккумпром» письмового запиту від 09.01.2018 №499/10/08-01-50-01. Відповідно до запиту фактичною підставою для його надіслання контролюючим органом стали результати аналізу показників, що містяться у податковій звітності за листопад 2017 року, а також податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до положень ПК України, а саме даних ЄРПН та показників декларацій та звітів.

Для обґрунтування правових підстав, відповідач у запиті послався на норми ПК України, які дають йому право отримувати інформацію у платника податків - підпункт 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 ПК України; підпункти 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, які визначають обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючого органу інформацію та документи з обліку доходів, витрат, інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування, первинні документи тощо, а також пункт 1 абзацу третього пункту 73.3 статті 73 ПК України.

Отже, з наведеного слід дійти висновку, що відповідач правовою підставою для направлення письмового запиту від 09.01.2018 року №499/10/08-01-50-01 вказав пункт 1 абзацу третього пункту 73.3 статті 73 ПК України: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Також у запиті процитовано норми пункту 47.1 статті 47, пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК, пункт 50.1 статті 50 ПК України.

Відповідно до змісту пункту 74.3 статті 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Використання податкової інформації як привід для направлення запиту платнику податків є правомірним, разом з тим наявність такої інформації сама по собі не позбавляє податковий орган обов`язку дотримуватися законодавчо встановлених вимог щодо форми та змісту відповідного запиту. Норми податкового законодавства свідчать про те, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен містити конкретні підстави, тобто, чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 травня 2019 року у справі №813/1041/18.

Разом з тим, у даному випадку у запиті від 09.01.2019 №499/10/08-01-50-01 не вказано фактів, про які йдеться в пункті 1 абзацу третього пункту 73.3 статті 73 ПК України. Реалізація пункту 73.3 статті 73 ПК України передбачає необхідність наведення податковим органом у запиті конкретних порушень, вчинених цим платником податків, а не лише вживання загальних формулювань та суто посилання на норми податкового законодавства.

У свою чергу, зазначивши про аналіз даних податкової звітності, відповідач не вказав про виявлену недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих ТОВ «ВП «Аккумпром» (у якій декларації, за який податковий (завітний) період, який показник не є достовірним). Водночас, така підстава для надіслання письмового запиту як виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, визначена пунктом 3 абзацу статті 73.3 ПК України, відповідачем не була вказана.

Отже, наведене свідчить про те, що зазначені в запиті відповідача правові підстави не відповідають фактичним обставинам, що не дає підстав вважати такий запит обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам щодо змісту відповідного запиту.

На думку суду, розбіжності між товарною номенклатурою придбаною контрагентами Позивача та товарною номенклатурою реалізованою Позивачу не може вказувати на порушення вимог податкового чи іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідача як контролюючий орган. Також, зазначивши у запиті про наявність розбіжностей у ЄРПН, відповідач не вказав, у чому саме полягає порушення з боку позивача при формуванні податкового зобов`язання чи податкового кредиту (їх завищення чи заниження) під час здійснення господарських операцій з конкретними контрагентами, за якою декларацією (у якому податковому періоді), за яким показником. Тобто, у запиті відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на можливі порушення податкового законодавства позивачем чи про недостовірність даних податкових декларацій.

Призначаючи перевірку з підстав ненадання відповіді на обов`язковий запит, контролюючий орган, зобов`язаний наводити конкретний підпункт та пункт статті 78 ПК України, не підміняючи один підпункт іншим. Так у разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України. У випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлення недостовірностей даних щодо відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Не дивлячись на те, що у запиті відповідач послався на пункт 1 абзацу третього пункту 73.3 статті 73 ПК України, в спірному наказі є посилання на підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

І хоч спільним для підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, є обставина ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень протягом 15 календарних днів на письмовий запит контролюючого органу, однак вони передбачають абсолютно різні підстави для проведення позапланових перевірок. Тому у разі наявності обставин для подання письмового запиту, що передбачені підпунктами 1 та 3 абзацу третього пункту 73.3 статті 73 ПК України, контролюючий орган має вказати в такому запиті, які саме факти, що свідчать про порушення платником податків законодавства, виявлено контролюючим органом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не в змозі надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

На думку суду, запит не містить конкретний опис інформації, що запитується. Так відповідач встановив такий перелік запитуваної інформації: копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення в обліку і звітності) за листопад 2017 р. з придбання товарів (робіт, послуг) у вище вказаних контрагентів-постачальників, а також копії документів щодо подальшої реалізації (використання у власній господарській діяльності) придбаних у ТОВ «Градар» (40684705)… товарів, робіт/послуг. Зокрема, але не вичерпно: договори, згідно яких було придбано товари (послуги, вказані в податкових накладних; довіреності, ліцензії; виписки банку або інші документи, які підтверджу факт оплати товарів (послуг) товарно-транспортні документи або інші документи, які підтверджують транспортування товару, сертифікати якості; регістри бухгалтерського обліку по рахункам 631, 37, 36, 68; інші документи, які не ввійшли до переліку, але пов`язані зі здійсненням даних фінансово-господарських операцій (видаткові накладні, акти виконаних робіт. Акти списання ТМЦ та інші).

Зі змісту запиту не можливо встановити, які господарські операції та з якими контрагентами відповідач вважає такими, що свідчать про порушення податкового чи іншого законодавства, чи які конкретно показники податкової звітності платник податків має підтвердити з огляду на цей перелік. Не дивлячись на те, що письмовий запит не є зрозумілим для виконання, позивач надав первинні документи. При цьому у даному випадку надання позивачем первинних документів без пояснення господарських операцій є передбачуваним, адже платник податків з такого запиту не міг чітко розуміти межі (обсяг запитуваної) інформації та її документального підтвердження. Запитувати необхідно не всю інформацію у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, а конкретно визначену, тобто ту, яка пов`язана із встановленими контролюючим органом на підставі аналізу податкової інформації фактів, що свідчать про порушення з боку платника податків законодавства. В іншому випадку, виконання запиту ніколи не буде можливим і завжди матиме наслідок проведення позапланової документальної перевірки.

Якщо платник податків намагається виконати вимогу інформаційного запиту, який для нього є незрозумілим, то контролюючий орган мав би уточнити зміст інформації, яку необхідно підтвердити. Однак відповідач цього не зробив.

Суд погоджується з позицією відповідача, що виявлені факти, які свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин, у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Лише якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Однак суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення законодавцем вказаного правила спрямоване на гарантування дотримання прав платників податків, звуження підстав для проведення перевірки, усунення можливості зловживання правом на перевірку. В той же час, суб`єкт господарювання має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Відповідь була надана ТОВ «ВП «Аккумпром» у визначений законодавством строк, однак відповідач не надав суду доказів на підтвердження проведеного аналізу пояснень та документів, які були надані позивачем.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 162 КАС України заперечення проти позову відповідач викладає у відзиві, який подається в строк, встановлений судом. Недотримання цієї процедури порушує баланс рівності сторін перед законом і судом, оскільки обмежує право позивача висловити свою позицію щодо таких пояснень. Відтак, суд вважає, що відповідач не дотримався обов`язку добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, встановленого частиною другою статті 44, частиною першою статті 45 КАС України.

З цього приводу суд враховує позицію, викладену Європейським судом з прав людини у рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04, пункт 70) стосовно принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, пункт 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, пункт 72, від 08 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119). Суд також вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п.ункт 74).

На підставі аналізу наведених вище норм законодавства та обставин у справі, перевірених наданими сторонами доказами, суд дійшов переконання, що відповідачем не доведено правомірності призначення документальної позапланової невиїзної перевірки у зв`язку із ненаданням пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит, який оформлений з порушенням встановлених пунктом 73.3 статті 73 ПК України, пунктом 10 Порядку №1245 вимог (в частині зазначення конкретних підстав для направлення такого запиту, фактів виявлених порушень). Із самого наказу від 17 травня 2019 року №1740 неможливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу (не юридичну) для призначення відповідної перевірки, тобто конкретні обставини податкового правопорушення. Суду не надано доказів на підтвердження виявлення недостовірності даних податкової звітності ТОВ «ВП «Аккумпром» та які показники, якої конкретно податкової звітності необхідно підтвердити платнику податків (звітний період податкової декларації).

Недотримання контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень законодавчих вимог до своєї поведінки не може мати наслідком проведення позапланової перевірки у зв`язку із ненаданням (надання не у повному обсязі) пояснень та їх документального підтвердження платником податків, для якого такий обов`язок відсутній в силу пункту 73.3 статті 73 ПК України та пункту 16 Порядку №1245.

Наведена правова позиція суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02 квітня 2019 року у справі №815/5735/16.

Тому з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача, а не владного суб`єкта. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, а наказ Головного управління ДФС у Запорізькій області від 08.01.2019 №1310 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ВП «АККУМПРОМ»» визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджується квитанцією від 11.05.2019 № 38647.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Аккумпром» (юридична адреса: 69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 2, кв. 25, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Аккумпром» (юридична адреса: 69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 2, кв. 25, ) №1310 від 08.04.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Аккумпром» (юридична адреса: 69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 2, кв. 25, ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 22.11.2019.

Суддя Р.В. Сацький