Справа № 802/745/16-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2019 року

Київ

справа №802/745/16-а

адміністративне провадження №К/9901/28617/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30.06.2016 (суддя Богоніч М.Б.)

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 (судді Загороднюк А.Г., Драчук Т.О., Полотнянко Ю.П.)

у справі № 802/745/16-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макарді»

до Хмільницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (правонаступник - Калинівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області),

Головного управління Державного казначейства України у Вінницькій області

про стягнення пені за прострочення бюджетного відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Макарді» (далі - позивач, ТОВ «Макарді») звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (відповідач 2, ГУ ДКС України у Вінницькій області), в якому, з урахування уточнених позовних вимог, просив суд визнати протиправною бездіяльність Хмільницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, яка полягає в несвоєчасному поданні органові казначейства висновків із зазначенням сум бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий, травень 2015 року; стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Макарді» суму пені за прострочення бюджетного відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість за лютий і травень 2015 року в загальній сумі 79 638 грн 98 коп.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.06.2016, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016, адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Калинівська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області звернулася до суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30.06.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що відповідачем формувались та направлялись висновки до органу казначейської служби у відповідності до Порядку формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, що затверджений наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 03.02.2011 № 68/23. Лише після отримання листа Головного управління ДФС у Вінницькій області від 30.12.2015 № 7098/7/02-32-20-02-22 про надання узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування ПДВ по платниках, які мають право на бюджетне відшкодування Хмільницька ОДПІ отримала можливість надавати висновки до казначейської служби. Пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України встановлена відповідальність саме за порушення строків відшкодування суми ПДВ органом, що здійснює казначейська обслуговування бюджетних коштів. При цьому, відповідач посилається на позицію, що висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.07.2014 в провадженні № К/800/30796/13. Заперечень щодо правильності обрахунку суми пені касаційна скарга не містить.

Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, з висновками яких погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходили з наступних мотивів.

Судами встановлено, що 19.03.2015 ТОВ «Макарді» подало до Хмільницької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість з відповідними додатками, зокрема із додатком № 4 Заявою про повернення суми бюджетного відшкодування за лютий 2015 року.

У період з 14.04.2015 по 20.04.2015 Хмільницькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування та декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, за результатами складено відповідну Довідку № 17/15/32407672 від 22.04.2015 року, якою суму бюджетного відшкодування за лютий 2015 року підтверджено податковим органом.

18.06.2015 ТОВ «Макарді» подало до Хмільницької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість з відповідними додатками, зокрема із додатком № 4 Заявою про повернення суми бюджетного відшкодування за травень 2015 року.

У період з 14.07.2015 по 20.07.2015 Хмільницькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування та декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, за результатами складено відповідну Довідку №37/15/32407672 від 27.07.2015 року, якою суму бюджетного відшкодування за травень 2015 року підтверджено податковим органом.

Відповідно до листа Хмільницької ОДПІ №586 від 21.04.2016, висновки про бюджетне відшкодування податку на додану вартість за лютий, травень 2015 року підготовлено податковим органом 25.12.2015 за № 2569-20, № 2570-20, № 2571-20, № 2573-20, № 2574-20, № 2572-20 та передано до ГУ ДКС у Вінницькій області в цей же день, тобто 25.12.2015.

Згідно виписки по особовому рахунку за 30.12.2015 виданого Хмільницьким відділенням ПАТ «КБ «Хрещатик» фактичне надходження суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий, травень 2015 року на банківський рахунок позивача мало місце 30.12.2015.

Правове регулювання здійснення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та строки проведення розрахунків станом на час спірних правовідносин визначено статтею 200 Податкового кодексу України, а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2011 року №39 (далі - Порядок №39) та Порядком формування та надсилання узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 3 лютого 2011 року №68/23 (далі - Порядок №68/23).

Пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктами 200.10 - 200.13 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Орган державної податкової служби зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Абзацом другим пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Норми Порядків № 39 та № 68/23 регламентують діяльність та порядок взаємодії органів державної податкової служби між собою, а також з органами Державного казначейства України у процесі відшкодування податку на додану вартість.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №39 висновок про суми відшкодування податку на додану вартість та узагальнена інформація про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість є підставами для здійснення відшкодування таких сум органами державної казначейської служби.

Згідно з положеннями пункту 4 Порядку №68/23 за результатами підтвердження достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість податкові органи місцевого рівня формують висновки із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню, реєстри яких направляють до центрального органу державної податкової служби для формування узагальненої інформації.

На підставі пункту 5 Порядку №68/23 на центральний орган державної податкової служби покладено обов`язок не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання реєстрів висновків, здійснити формування узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених у висновках. Таку узагальнену інформацію не пізніше наступного робочого дня після її формування центральний орган державної податкової служби надсилає до Державного казначейства України і одночасно органам державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі для подачі висновків органам державного казначейства.

Таким чином, податковим законодавством передбачений порядок бюджетного відшкодування заявлених сум податку на додану вартість, який передбачає перевірку податковим органом заявленої до відшкодування суми (результати якої оформлюються актом або довідкою) та обов`язок такого органу у встановлений законом строк скласти за результатами перевірки висновок і подати його до органу державного казначейства.

Невиконання обов`язку щодо складання у п`ятиденний строк після закінчення перевірки висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, спричиняє порушення права платника податків на отримання з бюджету такої суми, яке підлягає судовому захисту у спосіб зобов`язання податкового органу до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов`язків щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Наведені норми встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в статті 200 Податкового кодексу України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. Обов`язок нарахування пені лежить на органі ДФС України, яка здійснює функції держави у сфері оподаткування. Неподання органом ДФС України після закінчення перевірки до органу ДКС України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, або подання такого висновку із порушенням строків, встановлених статтею 200 Податкового кодексу України, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ у визначений строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування. Таке застосування норми пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 03.06.2014 у адміністративній справі за позовом ПАТ «Завод «Південкабель»» до СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові ДПС України, ГУ ДКС України в Харківській області про стягнення суми пені.

Щодо посилання скаржника на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 16.07.2014 в провадженні № К/800/30796/13, то колегія суддів зазначає, що у відповідності до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України (пункт 8 частини 1 Розділ VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції на момент звернення до суду з касаційною скаргою) при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Отже, обов`язковими для застосування Верховним Судом є висновки щодо застосування норми права, які викладені в постановах Верховного Суду та рішеннях ухвалених Верховним Судом України. Відтак суд не приймає посилання відповідача на позицію, викладену в рішенні Вищого адміністративного суду України.

Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30.06.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 у справі № 802/745/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко