Справа № 808/772/18
Суддя: Анцупова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 808/772/18

Провадження № 11-1021апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Анцупової Т. О.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.,

перевірила наявність підстав для прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи № 808/772/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачурина Олексія Юрійовича, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про скасування рішення та стягнення грошової компенсації завданої шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року,

УСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнення до позовних вимог, просив скасувати рішення відповідача про відмову у державній реєстрації права власності № 31925081 від 19 жовтня 2016 року; стягнути суму грошової компенсації завданої шкоди у розмірі 288000 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року замінено позивача у цій справі на належного - ОСОБА_1 .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачуріна О. Ю. від 19 жовтня 2016 року за реєстраційним номером № 31925081 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року скасовано рішення суду першої інстанції, а провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зокрема щодо віднесення спору у даній справі до категорії приватноправових. Зазначає, що спір про право завершився 06 жовтня 2010 року, коли рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя у справі № 2-7701/2010 було визнано дійсним договір купівлі продажу та доручено зареєструвати право власності на об`єкт нерухомого майна.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 у частині стягнення грошової компенсації завданої шкоди повернуто у зв`язку з відкликанням касаційної скарги в частині заявлених вимог щодо стягнення грошової компенсації завданої шкоди.

Ухвалою від 12 червня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відкрив касаційне провадження в цій справі, а ухвалою від 10 вересня 2019 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України, мотивувавши це тим, що учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Перевіривши матеріали справи та наведені в касаційній скарзі доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для повернення справи до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На час вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про наявність підстав для прийняття до розгляду цієї справи набрав чинності Закон України від 02 жовтня 2019 року № 142-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи». Відповідно до частини шостої статті 347 КАС України у редакції цього Закону, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та згідно з матеріалами справи, 09 липня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-монтажне підприємство «Газоочистка» (продавець) та ОСОБА_1 і ОСОБА_4 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу у довільній формі, відповідно до якого продавець зобов`язується передати покупцю у власність об`єкт нерухомості - ремонтно-механічні майстерні, зазначені у технічному плані під літ. «А» та «А1-2», загальною площею 968,7 кв м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2010 року у справі № 2-7701/2010, яке набрало законної сили 19 жовтня 2010 року, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-монтажне підприємство «Газоочистка» про визнання договору купівлі-продажу дійсним задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 09 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-монтажне підприємство «Газоочистка» про продаж ремонтно-механічної майстерні, зазначеної на технічному плані літерами «А» і «А-2», загальною площею 968,7 кв м, вартістю 4 100 грн, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Доручено Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на об`єкт нерухомості - ремонтно-механічну майстерню, зазначену на технічному плані літерами «А» і «А-2», загальною площею 968,7 кв м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності, було подано до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 квітня 2013 року, до якої були додані: рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2010 року у справі № 2-7701/2010; договір купівлі-продажу б/н від 09 червня 2010 року; технічний паспорт від 05 травня 1999 року.

Рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області Рощіної Д. О. від 17 квітня 2013 року № 1725049 було відмовлено у державній реєстрації права власності на ремонтно-технічну майстерню літ. «А», «А1-2», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за суб`єктами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з посиланням на те, що проведення державної реєстрації права власності неможливе через відсутність державної реєстрації права власності за попереднім правонабувачем.

Зазначені обставини встановлені постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2013 року у справі № 808/6589/13-а, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області Рощіної Д. О. про визнання протиправними та скасування рішення.

Цією постановою визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області Рощіної Д. О. від 17 квітня 2013 року № 1725049 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зобов`язано Реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції Запорізької області розглянути заяву позивачів від 02 квітня 2013 року за реєстраційним № 674784 з урахуванням вимог постанови суду по цій справі.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачурина О. Ю. від 19 жовтня 2016 року № 31925081 на підставі статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 18, 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, відмовлено у державній реєстрації права власності: приватна, спільна часткова, на ремонтно-механічну майстерню літ. «А», «А1-2», що розташована за адресою АДРЕСА_2 , за суб`єктом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Підставами для відмови у здійсненні реєстрації права власності стало те, що документи, які надані для державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та іншим нормативно-правовим актам.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач звернувся до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що спір в цій справі є похідним від спору щодо майна (майнових прав) і тому не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово викладала правову позицію з питань юрисдикції спорів щодо оскарження рішень та дій державного реєстратора, зокрема, у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 490/5986/17-ц.

Так, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви у контексті статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, розгляд цієї справи Великою Палатою Верховного Суду є недоцільним. Отже, справа підлягає поверненню до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 248, 347, 355, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Справу № 808/772/18 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Бачурина Олексія Юрійовича, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про скасування рішення та стягнення грошової компенсації завданої шкоди - повернути до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії.

2. Копію цієї ухвали надіслати скаржнику та іншим учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді: Н. О. Антонюк В. С. Князєв

С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко

В. В. Британчук Н. П. Лященко

Ю. Л. Власов О. Б. Прокопенко

М. І. Гриців Л. І. Рогач

Д. А. Гудима О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

О. С. Золотніков О. Г. Яновська

О. Р. Кібенко