Справа № 640/11294/19
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 листопада 2019 року № 640/11294/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО»
доГоловного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області (надалі - відповідач), якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 08.05.2019 № 003.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Роз`яснено сторонам, що справа буде розглядатись одноособово суддею Григоровичем П.О. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що ТОВ «Еко» не було повідомлено за 10 днів про проведення перевірки та не було включено до графіку проведення планового контрольного заходу.

Відповідач заперечує по суті заявлених позовних вимог, посилаючись при цьому на те, що особливості проведення контрольного заходу, в даному випадку, не передбачають завчасного повідомлення суб`єкта господарювання про контрольних захід.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 03.04.2019 №841-п «Про проведення планового інспектування» та направлення на проведення планового інспектування від 03.04.2019 №841-п/839, 16 квітня 2019 року посадові особи відповідача прибули для проведення планової виїзної перевірки магазину «ЕКО-маркет» за адресою: м. Чернігів, вул. 1-го Травня, 163 що належить суб`єкту господарювання - товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКО», з питань дотримання вимог законодавства у сфері безпечності та якості харчових продуктів.

Під час ознайомлення із наданими представниками відповідача документами позивач наполягав на тому, що він не включений до Щорічного плану державного контролю Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини) на 2019 рік та не отримував письмового повідомлення про проведення планового заходу, що, на його думку, слугувало підставою для не допуску посадової особи Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області до здійснення планового заходу державного контролю.

Посадовими особами складено акт про відмову в допуску посадової особи (посадових осіб) компетентного органу його територіального органу до здійснення планового (позапланового) державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, законодавства про харчові продукти та корми з підстав, не передбачених законом, або інше перешкоджання її (їх) законній діяльності від 16.04.2019.

Також, 16.04.2019 по відношенню до позивача складено протокол про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми.

За результатами розгляду вказаних матеріалів, відповідачем винесено постанову від 08.05.2019 № 003 про накладення штрафу за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми, згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 41 730,00 грн.

Таким чином, підставою для застосування до позивача штрафу стали обставини не допуску останнім посадових осіб відповідача до здійснення перевірки.

Позивачем подано скаргу на постанову про накладення штрафу до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, яка передана до Держпродспоживслужби України для подальшого її розгляду.

За результатами розгляду вказаної скарги на постанову у справі в адміністративному (досудовому) порядку Держпродспоживслужбою України прийнято рішення про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення.

Не погоджуючись із правомірністю постанови про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Стосовно доводів позивача в частині не повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Порядок здійснення планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано статтею 5 цього Закону № 877-V.

Частиною четвертою статті 5 Закону № 877-V встановлено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі (абзац шостий частини четвертої статті 5 Закону № 877-V).

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу (абзац сьомий частини четвертої статті 5 Закону № 877-V).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог частини четвертої статті 5 Закону № 877-V відповідач не повідомив письмово позивача про проведення планового заходу не пізніше як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

До того ж, об`єкт позивача відсутній у переліку Щорічного плану державного контролю Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини) на 2019 рік.

Відповідно до статті 2 Закону №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із частиною четвертою статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Водночас, частиною шостою статті 2 Закону №877-V передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Даною нормою не передбачено обов`язку забезпечення відповідачем, в даному випадку, вимог ч.4 ст.5 Закону (органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу), внаслідок чого доводи позивача в цій частині судом відхиляються.

Разом з тим, Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, основними завданнями якого, зокрема, є реалізація державної політики у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і реклами в цій сфері.

З аналізу зазначених норм вбачається, що Законом №877-V встановлено обов`язок для Держпродспоживслужби та її територіальних органів дотримуватись (з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" від 18.05.2017 № 2042-VIII) виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

У зв`язку з цим, суд приймає до уваги та погоджується з твердженням відповідача про те, що норми частини четвертої статті 5 Закону № 877-V не поширюються на Держпродспоживслужбу та її територіальні органи при здійсненні заходів державного контролю (нагляду) у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, захисту споживачів та ветеринарної медицини.

Стосовно доводів позивача про відсутність підстав для проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України врегульовані Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 18.05.2017 №2042-VIII (далі - Закон № 2042-VIII).

Дія цього Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють виробництво та/або обіг харчових продуктів, інших об`єктів санітарних заходів та/або кормів, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України харчових продуктів та/або кормів, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю побічних продуктів тваринного походження, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України, з метою їх перевірки на відповідність законодавству про побічні продукти тваринного походження (частина перша статті 3 Закону № 2042-VIII).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 18 Закону № 2042-VIII державний контроль здійснюється компетентним органом, крім випадків, встановлених цим Законом.

Державний контроль має бути ризик-орієнтованим та здійснюватися з періодичністю, що є достатньою для досягнення цілей цього Закону.

Заходи державного контролю здійснюються без попередження (повідомлення) оператора ринку, крім аудиту та інших випадків, коли таке попередження є необхідною умовою забезпечення ефективності державного контролю.

Пунктом 1 частини першої статті 16 Закону № 2042-VIII оператор ринку зобов`язаний: допускати державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів та інших визначених цим Законом осіб до здійснення заходів державного контролю, за умови дотримання ними порядку здійснення державного контролю, передбаченого цим Законом.

Як вже зазначалось, передумовою виникнення спірних правовідносин стали обставини не допуску позивачем посадових осіб відповідача до здійснення перевірки, в зв`язку з, в тому числі, відсутності позивача в Плані-графіку перевірок на 2019 рік.

Відповідач, в свою чергу, посилається на те, що планові заходи державного нагляду (контролю) суб`єктів господарювання у 2019 році здійснювалися відповідно до наказу Держпродспоживслужби від 27.11.2018 №965 «Про затвердження щорічного плану державного контролю Держпродспоживслужби у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини на 2019 рік», який розміщено на офіційному сайті Держпродспоживслужби в розділі «Діяльність» підрозділ «Плани діяльності».

Суд не погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про відсутність підстав для проведення планового контрольного заходу, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.15 Закону України 2042-VIII, Оператор ринку під час здійснення заходів державного контролю має право не допускати державних інспекторів та державних ветеринарних інспекторів до здійснення інспектування та аудиту, якщо інспектування або аудит здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності інспектування та аудиту, встановленої щорічним планом державного контролю, та за відсутності підстав для проведення позапланових заходів державного контролю.

Дослідивши офіційний інтернет-сайт відповідача:

- http://www.consumer.gov.ua/ContentPages/Plani_Diyalnosti/106/, судом встановлено

наявність наказу №965 від 27.11.2018 та Додатку до нього, який (Додаток) містить під №22266 (Чернігівська область) в собі інформацію про проведення перевірки позивача в 2019 році за адресою: м. Чернігів, вул. 1-го Травня, 163.

За таких обставин доводи позивача в цій частині є необґрунтованими, а суд приходить до висновку про те, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області були дотриманні вимоги законодавства для здійснення планового заходу стосовно позивача.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що оскільки позивачем вчинено дії по недопуску посадових осіб відповідача до здійснення перевірки за відсутності законодавчо визначених на те підстав, застосування до позивача відповідальності у формі штрафу є цілком обґрунтованим і правомірним, внаслідок чого підстави для скасування постанови від 08.05.2019 №003 відсутні.

У відповідності до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні докази у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО» (03039, м. Київ, просп. Науки, 8, ).

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖПРОДСПОЖИВСЛУЖБИ В ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (14034, Чернігівська обл., місто Чернігів, ВУЛИЦЯ 1 ТРАВНЯ , будинок 180, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович