Справа № 640/12536/19
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу №№640/12536/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №5 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта Снарського Дмитра Ольгердовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить поновити строк на оскарження постанови серії ЕАВ№ 971499 про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року складеної інспектором 2 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Снарським Д.О.; скасувати постанову серії ЕАВ№ 971499 про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року за ч. 2 ст. 122 КУпА, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП; стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Харківській області. Як на підставу позову посилається на те, що 07.03.2019 року він дійсно рухався на автомобілі «Ауді А3» д.н.з НОМЕР_1 по вул. Челюскінців в напрямку вул. Шевченко у м. Харкові. Оскільки він виїжджав з другорядної дороги, а розмітка 1.12 або 1.13 була відсутня, то відповідно до п. 16.3 ПДР він зупинився перед краєм перехрещуваної проїзної частини. Упевнившись, що на головній дорозі ліворуч транспортні засоби були відсутні, а праворуч найближчий транспортний засіб рухається не менше за 500 метрів, то він обережно почав рух та виїхав на перехрестя для повороту ліворуч в сторону станції метро Київська. Однак він не створював будь-яких перешкод транспортним засобам, а з іншого боку руху позивача транспортних засобів взагалі не було. Своїм рухом через перехрестя він взагалі не створював затор. Про це він повідомив інспектора та попросив надати докази створення перешкод чи затору, однак жодних доказів надано не було, хоча відповідач неправомірно притягнув його до відповідальності. Крім того, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки ТЗ без складення протоколу в спрощеному порядку. У зв`язку з чим, вважає притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та безпідставним.

Ухвалою суду від 04.07.2019 року відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивача про поновлення строку на оскарження постанови серії ЕАВ№ 971499 про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, суд на підставі ч. 5 ст. 205 КАС України вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи і в матеріалах справи наявні достатні матеріали для розгляду справи.

Відповідач не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся неодноразово своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, письмового відзиву не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №971499 від 07.03.2019 року, винесеної інспектором роти №2 батальйону №5 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта Снарським Д.О., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 07.03.2019 року о 20 год. 13 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ауді А3» д/н НОМЕР_1 , в м. Харкові по вул. Шевченко, 98А, виїхав на Т-образне перехрестя на якому утворився затор, що змісило водія зупинитися на перехресті, чим створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п. 16.4 ПДР України.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 16.4 ПДР України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував твердження позивача, що він не порушував вимог п. 16.4 ПДР, що він не створював будь-яких перешкод транспортним засобам, затору не було і затор він не створював.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

В графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів на підтвердження порушення водієм ПДР України. При цьому, позивач одразу заперечував щодо порушення ним ПДР України.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України до суду не надано.

Отже, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

З приводу доводів позивача щодо неправомірності розгляду справи на місці вчинення правопорушення та не складення протоколу суд зазначає наступне.

КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23.02.2014)

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2,3,4,5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

Рішення КСУ 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 приймалось до внесення змін до ч. 2 ст. 258 КУпАП в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII, а тому на ці випадки не поширюються.

У зв`язку з цим, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу, тому ці обставини не є самостійними підставами для скасування постанови.

Враховуючи, що сторони звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Слід зазначити, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 1000 грн. надано: копію договору про надання правничої допомоги від 18.06.2019, укладеного між позивачем та адвокатом Фоміном П.В.; додаток №1 до вказаного договору, у якому зазначено розрахунок суми гонорару за надання правової допомоги у вигляд фіксованого гонорару 1000 грн. за складення адміністративного позову про скасування постанови серії ЕАВ №971499 від 07.03.2019 відносно ОСОБА_1 ; додаток №2 від 20.06.2019 акт приймання-передачі виконаної роботи до вказаного договору; квитанцію від 17.06.2019 про сплату позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 1000 грн.

Разом з тим, враховуючи, що справа відноситься до типової та є справою незначної складності, враховуючи, що доводи щодо порушення процедури розгляду справи безпосередньо на місці вчинення правопорушення, а не на місці розташування будівлі в районі вчинення правопорушення є необґрунтованими, суд вважає необхідним зменшити витрати на правничу допомогу до 700 грн., тому ці кошти підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, стороною у справі якого виступала його службова (посадова) особа інспектор Снарського Д.О.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №5 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенанта Снарського Дмитра Ольгердовича про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №971499 від 07.03.2019 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 700 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом 10 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач інспектор роти №2 батальйону №5 Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенант Снарський Дмитро Ольгердович, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Рішення підписано 18.11.2019 року.

Головуючий