Справа № 826/16537/17
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на окрему ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», поданої листом від 03 лютого 2017 року №3/2-01-985 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Полянської площі, розташованої в межах Самбірського і Старосамбірського районів Львівської області, строком дії на 20 років;

- визнати протиправною відмову Державної служби геології та надр України, оформлену листом від 05 вересня 2017 року №19997/03/12-17 в наданні Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Полянської площі, розташованої в межах Самбірського і Старосамбірського районів Львівської області, строком дії на 20 років, за заявою, поданою листом від 03 лютого 2017 року №3/2-01-985;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Ежена Потьє, 16, ) вчинити дії з надання Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, код ЄДРПОУ 3009775) спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Полянської площі, розташованої в межах Самбірського і Старосамбірського районів Львівської області, строком дії на 20 років за заявою, поданою листом від 03 лютого 2017 року №3/2-01-985, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, код ЄДРПОУ 3009775) спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Полянської площі, розташованої в межах Самбірського і Старосамбірського районів Львівської області, строком дії на 20 років.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», поданої листом від 03 лютого 2017 року №3/2-01-985 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Полянської площі, розташованої в межах Самбірського та Старосамбірського районів Львівської області, строком дії на 20 років та зобов`язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», подану листом від 03 лютого 2017 року №3/2-01-985 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Полянської площі, розташованої в межах Самбірського та Старосамбірського районів Львівської області, строком дії на 20 років, з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/16537/17 16 жовтня 2018 року видано виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист від 16 жовтня 2018 року позивачем пред`явлений до виконання до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Проте, 11 червня 2019 року державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №57681751, якою на підставі пункту 11 частини 1 статті 39, статей 40, 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання рішення Окружного адміністративного суду міста від 23 червня 2018 року закінчено.

На даний час рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2018 року, яке набрало законної сили 02 серпня 2018 року, не виконано.

Окремою ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києві від 06.08.2019 заяву позивача в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви позивача в порядку ст. 383 КАС України відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що Державною службою геології та надр України протиправно не було виконано рішення Окржуного адміністративного суду м. Києва 23.06.2018 року, у зв`язку з чим заява позивача підлягає задоволенню.

Апелянт в своїй скарзі зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Так, з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 249 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Як вже було зазначено вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяви Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», поданої листом від 03 лютого 2017 року №3/2-01-985 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Полянської площі, розташованої в межах Самбірського та Старосамбірського районів Львівської області, строком дії на 20 років та зобов`язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», подану листом від 03 лютого 2017 року №3/2-01-985 щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Полянської площі, розташованої в межах Самбірського та Старосамбірського районів Львівської області, строком дії на 20 років, з урахуванням висновків суду.

Проте, на час звернення позивача до суду з вказаною заявою рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2018 року, яке набрало законної сили 02 серпня 2018 року, не виконано.

Також, колегія суддів зазначає, що 07.02.2019 року та 12.03.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазуром Геннадієм Івановичем було винесено постанови про накладення штрафу на Державну службу геології та надр України за невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.06.2018.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що Державною службою геології та надр України рішення Окружного адмінстратвиного суду від 23.06.2018 року не виконано.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невиконання або неналежне виконання рішення суду суперечить вимогам ст. 6 Конституції України щодо здійснення державної влади в Україні на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Виходячи з вищевикладеного, з метою ефективного судового захисту прав позивача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно задовольнив заяву АТ «Укргазвидобування» в порядку ст. 383 КАС України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а окрему ухвалу - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

Н.В. Безименна