Справа № 523/9397/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 523/9397/19
Головуючий в 1 інстанції: Середа І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2019 року, прийняте у складі суду судді: Середи І.В. в місті Одеса по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Алімагомедова Абдулвагаба Алімагомедовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Алімагомедова Абдулвагаба Алімагомедовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений. Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №1205252 від 06.06.2019 р. прийняту інспектором патрульної поліції 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Алімагомедовим Абдулвагабом Алімагомедовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. скасовано.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог повністю. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.06.2019 року інспектором патрульної поліції 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Алімагомедова А. А. було складено постанову ЕАВ№1205252, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді 255 грн.

Вказана постанова складена на підставі того, що 05.06.2019 року о 23.55 в м. Одесі по вул. пл. Толбухіна,1 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16. «Напрямки руху по смугах» та з смуги для руху на вул.Філатова повернув на вул. Люстдорфська дорога, чим порушив п.8.4 ґ ) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, тому позовні вимоги слід задовольнити шляхом скасування спірної постанови.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень ст. 159 КАС України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно норм ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 (а.с. 1), позивач зазначає, що 05.06.2019 року о 23:55 год., він керуючи т/з Mitsubishi Grandis НОМЕР_1 , їхав по вул. Філатова. Рухаючись в нічний час, в круговому напрямку на площі Толбухіна, при поганому освітленні даного проміжку дороги, побачивши дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», у зв`язку з тим, що за поганого освітлення не було видно дорожньої розмітки так як вона знаходилась у поганому стані, позивач переконався, що з правого та лівого боку відсутні перешкоди, та почав перелаштовуватись в потрібну полосу для повороту на вул. Люстдорфська дорога.

Колегія суддів зазначає, що позивач, фактично не заперечуючи порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме дорожнього знаку 5.16. «Напрямки руху по смугах» та дорожньої розмітки, вказує на знаходження дорожньої розмітки в поганому стані та недостатнє освітлення.

Надаючи правову оцінку вищезазначеним доводам позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.2.3 Розділу 2 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Отже, позивач, кермуючи автомобілем за поганого освітлення повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, у тому числі. і за дорожніми знаками, які розміщуються зовні та як дорожня розмітка. При необхідності позивач мав можливість прийняти необхідні міри до безпечного керування, у тому числі до завчасного обрання потрібної дорожньої смуги для руху.

Колегія суддів зазначає, що позивач керував транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому зобов`язаний згідно Правил дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Посилання позивача на те, що дорожня розмітка не була чіткою та знаходилась у поганому стані, не спростовує факту порушення ним пункту 1 розділу 34 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.8.1,п.8.2.,п.8.2.1. Розділу 8, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Нормами ч.1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи позивача у цій частині є неспроможними та не спростовують порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху

При цьому колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 759/9790/16-а).

Відповідно до положень ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо доводів позивача стосовно неналежного місця розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів наступне.

Так, пунктом 2 розділу 3 Інструкції №1395 передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема частинами першою, другою і третьою ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Враховуючи вказане нормативно-правове обґрунтування, колегія суддів вважає, що розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року по справі №592/8797/16-а.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, приймаючи постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, мав для цього достатні підстави, діяв у межах наданих повноважень та на підставі закону, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на їх неповному з`ясуванні всі обставини, що відповідно до вимог ст. 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2019 року - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2019 року - скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець