Справа № 607/20597/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11767/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Старунського Д.М., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержанта поліції Мельничук Ірини Степанівни третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року (суддя першої інстанції Братасюк В.М., м. Тернопіль),

В С Т А Н О В И В :

30.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Тернопільській області сержанта поліції Мельничук Ірини Степанівни про скасування постанови серії ЕАВ №1434718 від 19 серпня 2019 року про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити.

Судом було долучено до участі Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції як третю особу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Тернопільській області сержанта поліції Мельничук Ірини Степанівни, третя особа Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1434718 від 19 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн скасовано, а провадження у справі закрито.

Із таким судовим рішенням не погодилося Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції та подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та постановити нове - про відмову у задоволенні позову. Обґрунтовуючи незгоду, апелянт зокрема, зауважив, що позивачем факт руху зі швидкістю 80 км/год не оспорювався та не ставився під сумнів, відтак предметом доказування був факт наявності дорожнього знаку, який би встановлював обмеження допустимої швидкості руху. Разом з тим, на в`їзді у селище Велика Березовиця як збоку м. Тернопіль, так і в напрямку м. Тернопіль встановлений дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту». Фотознімок зазначеного дорожнього знаку був долучений до відзиву на позовну заяву, однак судом не надано йому оцінки як доказу.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач подав заяву про слухання справи без його участі.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно постанови серії ЕАВ №1434718 від 19 серпня 2019 року, ОСОБА_1 19 серпня 2019 року о 10 год. 08 хв. на 331 км. в смт. В.Березовиця, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Benz S500» номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80 км/год., перевищивши на 30 км. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TRUCAM LT 20/20, номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 12.9 (б) ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Факт руху зі швидкістю 80 км/год позивач не заперечував ні на стадії розгляду в суді першої інстанції ні під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, позивач вважає, що на ділянці дороги, на якій його було зупинено працівниками поліції, відсутні дорожні знаки 3.29, 3.31.

Апеляційний суд вважає безпідставними такі доводи позивача з наступних мотивів.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» зокрема передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Вимогами пункту 12.4 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі Правила) передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач у позовній заяві зазначав про те, що у нього наявний доказ того, що дорожній знак, який би встановлював допустиму швидкість руху на вказаній в постанові ділянці дороги, був відсутній.

Проте, такого доказу суду не надав.

До суду першої інстанції відповідачем було надано, на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови та заперечення доводів позивача, фотознімок із зображенням на ньому дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» (а.с. 23).

Отже апеляційний суд зазначає, що позивач перевищив встановлену у населеному пункті швидкість 50 км/год.

Факт руху у населеному пункті В. Березовиця на швидкості 80 км/год не заперечує і позивач.

Отже, доводи апелянта про незаконність оскаржуваної постанови серії ДПО18 №304014 від 07.07.2019 не заслуговують на увагу.

При цьому, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції помилково розглянуто дану справу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності регламентовано статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Статтею 271 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості проголошення та вручення судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 289 цього Кодексу, де зазначено, що суд проголошує повне судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, частиною 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Отже, зазначена категорія справ повинна розглядатися судом за правилами загального позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи.

Разом з тим, суд першої інстанції розглянув спір без виклику сторін в судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження .

Таке порушення є суттєвим.

Приписами пункту 7 частини 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково, скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2019 року у справі № 607/20597/19.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді Д. М. Старунський
А. Р. Курилець