Справа № 1.380.2019.002377
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №1.380.2019.002377
Провадження №2-а/463/263/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника позивача ОСОБА_1

та представника відповідача Пушкар І.Є.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним дій та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить: визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та скасувати постанову від 16.04.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивачем було одержану постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 16.04.2019 про накладення штрафу ВП №57550327 з примусового виконання виконавчого листа №463/2702/17, виданого 14.09.2018 Личаківським районним судом м. Львова. Дана постанова мотивована тим, що у відділі ДВС відсутнє підтвердження виконання рішення суду. Однак, вважає таку неправомірною та такою, що підлягає до скасування, оскільки відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №8 на виконання рішення суду, проведено розрахунок пенсії ОСОБА_2 в разі втрати годувальника ОСОБА_3 відповідно до Закону 1058.Розпорядженням №1444063 від 20.06.2018 на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , за втратою годувальника ОСОБА_3 відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як зазначено в резолютивній частині рішення суду. Враховуючи вище наведене просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 31 липня 2019 року прийнято адміністративну справу до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача позов підтримала з підстав наведених у такому. Вважає, що рішення суду боржником виконали в повному обсязі. Оскільки ОСОБА_2 права на пенсію у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» немає, їй пенсія призначалась на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку на день смерті ОСОБА_3 не одержував, тому на день смерті його пенсія за Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» була меншою, у зв`язку із чим пенсія ОСОБА_2 не змінилась.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що представник стягувача звернувся із заявою при відкриття виконавчого провадження щодо переведення та виплату стягувачу ОСОБА_2 пенсію у зв`язку із втратою годувальника в раніше призначеному ОСОБА_3 розмірі. Жодної відповіді щодо виконання рішення після відкриття виконавчого провадження позивач не надав. При цьому боржник, отримавши постанову державного виконавця про відкриття провадження і стягнення виконавчого збору подав позов про визнання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору незаконною, що вказує на те, що достовірно знав про відкриття виконавчого провадження. Оскільки відповіді на постанову не було, виконавець двічі скеровував вимоги про виконання рішення суду, які також залишені без реагування. Лише після повторної вимоги, 19 березня 2019 року відповідач надав відповідь, що здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_2 і враховуючи мотиви, які навів суд під час розгляду адміністративного позову такий розмір пенсії є менший від пенсії, яку вона отримувала,тому вважав, що боржник рішення суду виконав. Однак такі мотиви є надуманими оскільки у рішенні суду чітко було зазначено, що боржник мав перевести і виплачувати їй пенсію у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_3 . Окрім того, відповідач також врахував, що позивачем подано заяву про роз`яснення рішення суду, тому державний виконавець чекав на ухвалу суду за наслідками розгляду заяви. За результатами розгляду такої судом було відмолено в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду. Тільки після цього, з врахуванням відсутності будь-якого підтвердження виконання рішення суду та причин поважності невиконання рішення суду постановою державного виконавця від 16.04.2019 року на боржника накладено штраф за невиконання без поважних причин рішення суду. Тому вважає, що штраф накладено законно,просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 лютого 2018рокуЛичаківським районним судом м. Львова було задоволено частково позов ОСОБА_2 до Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання рішення протиправним, зобов`язання до вчинення дій та зобов`язано Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова перевести та виплачувати ОСОБА_2 з 18.07.2016 року пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_3 у раніше призначеному йому розмірі (а.с.45-47).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2018 року дане рішення Личаківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2018 року у справі №463/2702/17 - змінено в частині дати призначення пенсії, а саме дату призначення пенсії 18.07.2016 року змінено на 31.03.2016 року. В решті рішення суду залишено без змін (а.с.42-44).

30 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є.було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була вручена боржнику. Як вбачається із копії адміністративного позову ( а.с.50) 19.11.2018 року божник оскаржив постанову державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору, але у задоволенні позову було відмовлено.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Копії вимоги від 15.12.2018 року (а.с.54) вбачається, що державний виконавець надав боржнику час до 14.12.2018 року для представлення письмового підтвердження виконання рішення суду. Окрім того, з вимоги від 27.02.2019 року (а.с.56) вбачається, що державний виконавець надав боржнику час до 15.03.2019 року для представлення письмового підтвердження виконання рішення суду.

Як вбачається із пояснень сторін та матеріалів справи, жодної відводі на вказану постанову про відкриття виконавчого провадження та дві вимоги державного виконавця божником не надано. Суд враховує, що відповідач знав про відкриття виконавчого провадження, оскільки оскаржив до суду постанову про стягнення виконавчого збору, яка булу винесене при відкритті провадження щодо виконання рішення суду, що позивач не спростував та не заперечив.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що підтвердження виконання рішення суду виконавцю не надано, вказані обставини в судовому засіданні боржник не спростував.

З акта державного виконавця від 16 квітня 2019 року вбачається, що боржником Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення суду не виконано, жодної інформації про виконання чи причини невиконання від боржника та стягувача не надходило.

16 квітня 2019 року було винесено оскаржувану постанову, з якої вбачається, що станом на 16.04.2019 боржником рішення суду не виконано, за невиконання без поважних причин рішення, за яким божник зобов`язаний вчинити певні дії, накладено штраф у розмірі 5100грн (а.с.11).

Позивач зазначає, що рішення суду було виконано, що підтверджується копією Розпорядження №1444063 від 20.06.2018 на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018, з якого вбачається, що проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , за втратою годувальника ОСОБА_3 відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається із пояснень представника позивача, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вважає, що вказане рішення суду виконано, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки в мотивах самого рішення зазначено, що ОСОБА_2 права на пенсію за Законом України «Про прокуратуру» немає, а тому розмір пенсії не змінився.

Разом з тим, суд не може погодитись із такими доводами позивача, оскільки у відповідності до змісту резолютивної частини рішення суду боржник мав перевести та виплачувати ОСОБА_2 з 31.03.2016 року пенсію у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_3 у раніше призначеному йому розмірі. При цьому суд своєю ухвалою від 18.03.2019 року вказав, що резолютивна частина рішення суду є зрозумілою, а мотиви рішення суду роз`ясненню не підлягають. Не дивлячись на це, боржник рішення суду не виконав, при цьому обґрунтовує свої діями мотивами вказаного рішення суду .

Оскільки судом встановлено та не спростовано позивачем, позивач, як боржник у виконавчому провадженні рішення суду не виконав, державного виконавця про результати виконання рішення суду не повідомив і не навів поважних причин невиконання такого, тому державний виконавець підставно наклав штраф на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

А тому, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 241-246 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним дій та скасування постанови - відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в порядку, передбаченому ст. 297 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення суду - 18 листопада 2019 року.

Дані сторін:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ;

відповідач: Головне територіальне управління юстиції у Львівській області, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Шашкевича, 1, .

Суддя: Гирич С. В.