Справа № 280/2393/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року о 15 год. 30 хв.Справа № 280/2393/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А.

представника позивача - Кокіна А.Ж.,

представника відповідача - Когут А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Південне»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Південне» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 24.04.2019 № та №.

Ухвалою суду від 27.05.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 24.06.2019.

Ухвалою суду від 24.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 23.07.2019.

Ухвалою суду від 23.07.2019 провадження у справі зупинено до 11.09.2019 для надання сторонам додаткового часу для примирення.

В підготовчому засіданні 11.09.2019 поновлено провадження у справі, а в підготовчому засіданні оголошено перерву до 09.10.2019.

09.10.2019 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті, а також оголошено перерву в розгляді справи до 12.11.2019.

В судовому засіданні 12.11.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов хибних висновків про відсутність реального здійснення господарських операцій, та відповідно понесення витрат по господарським операціям з ТОВ «Будмакстрой». Також, представник позивача зазначив, що під час перевірки контролюючому органу було надано всі первинні документи, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з вищевказаним контрагентом, проте, вказані документи не були враховані при прийнятті оскаржуваних рішень. Позивач вказує на те, що контрагент з яким позивач мав господарські взаємовідносини протягом перевіряємого періоду був зареєстрований як платник податку на додану вартість та жодних сумнів, що можливості виконання вказаним підприємством господарських операцій не виникало ані у позивача, ані у контролюючих органів. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ «Будмакстрой». Відповідач зазначає, що під час перевірки було встановлено, що відповідно до ЄРПН встановлене повне пересортування товару, придбані товари не відповідають номенклатурі товарів (послуг), які необхідні для виконання послуг реалізованих на адресу ТОВ «АП «Південне», що свідчить про те, що ТОВ «Будмакстрой» придбавало в липні - серпні 2018 року товари, які не використовувались під час надання послуг з ТОВ «АП «Південне». Також, контролюючий орган зазначав, що під час проведення перевірки встановлено, що обсяг наданих ТОВ «Будмакстрой» послуг позивачу, відповідно до актів виконаних робіт, склало 4522,92 людино годин, проте, з урахуванням того, що на підприємстві ТОВ «Будмакстрой» працювало 6 осіб, то така кількість працівників не мало змоги виконати такий обсяг робіт. Крім того, відповідач вказував і на те, що працівники ТОВ «Будмакстрой» отримували доходи від інших юридичних осіб ТОВ «Аксій», ТОВ «Сантікс С», ТОВ «Білдінг Вікс», ТОВ «Крета Люкс», ТОВ «Манінг», які є фігурантами кримінальних проваджень.

Представник відповідача підтримав позицію викладену у письмовому відзиві та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом ГУ ДФС у Запорізькій області від 13.03.2019 №893 наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АП «Південне» () з 13.03.2019, тривалістю 5 робочих днів.

У період з 13.03.2019 по 19.03.2019 співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АП «Південне» () з питань перевірки дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибутку за 2018 рік та по податку на додану вартість за періоди серпень 2018 при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Будмакстрой» () у серпні 2018 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатами якої складено Акт перевірки від 26.03.2019 №166/08-01-14-07/32573550.

В Акті перевірки від 26.03.2019 №166/08-01-14-07/32573550 контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «АП «Південне»:

п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податковий кодекс України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 106844,00 грн., в т.ч. по періодам: 2018 року на суму 106844,00 грн.;

пп.14.1.36, пп.14.1.181, пп.14.1.231, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до державного бюджету на загальну суму 118716,00 грн., у т.ч.: за серпень 2018 року на суму 118716,00 грн.

Не погодившись з висновками Акту перевірки від 26.03.2019 №166/08-01-14-07/32573550, позивач подав письмові заперечення. Відповідно до відповіді ГУ ДФС у Запорізькій області від 19.04.2019 №23003/10/08-01-14-07-13 висновки Акту перевірки від 26.03.2019 №166/08-01-14-07/32573550 залишено без змін, як такі, що відповідають приписам чинного законодавства України.

На підставі висновків Акту перевірки від 26.03.2019 №166/08-01-14-07/32573550, 24.04.2019 прийнято податкові повідомлення - рішення:

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 148395,00 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням - 118716,00 грн. та 29679,00 грн. - за штрафними санкціями;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 133555,00 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням - 106844,00 грн. та 26711,00 грн. за штрафними санкціями.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту перевірки від 26.03.2019 №166/08-01-14-07/32573550, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків контролюючого органу.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Будмакстрой».

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що 01 червня 2018 року між ТОВ «АП «Південне» - Замовник та ТОВ «Будмакстрой» - Підрядник укладено договір виконання підрядних робіт №01-05/18, відповідно до умов якого, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на власний ризик виконати, у відповідності до умов Даного Договору, роботу, а Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її (а.с 59-60).

Відповідно до пункту 2 Договору сторонами обумовлено характер робіт, що виконується підрядником, а саме: «Поточний ремонт хозприміщення «Птахівник» за адресою: Дніпропетровська область, Синельніковський район, с.Роздори.

На підтвердження виконання умов Договору до матеріалів адміністративної справи надано довідку про вартість виконаних робіт та витрати за серпень 2018 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року (а.с.62-68).

Оплата виконаних робіт підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи платіжними дорученнями (а.с.69-71).

Також, на підтвердження виконання умов договору до матеріалів адміністративної справи надано належним чином складену податкову накладну, оформлену на надані будівельні послуги (а.с.72).

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Будмакстрой» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Будмакстрой».

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ТОВ «Будмакстрой» не дійсними.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Будмакстрой» з поставки товарів спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо посилань представника контролюючого органу на те, що з урахуванням кількості працюючого персоналу ТОВ «Будмакстрой» не мало змоги виконати будівельні роботи у встановлений строк, суд зазначає, що таке твердження контролюючого органу ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки ТОВ «Будмакстрой» не було позбавлено можливості залучити до виконання будівельних робіт третіх осіб, а також виконувати роботи у понаднормовий час, зазначені обставини контролюючим органом під час перевірки не досліджувались.

Так, у відзиві контролюючого органу зазначено про те, що недоліки у господарській операції встановленні «згідно комп`ютерних автоматизованих систем», що свідчить про те, що контролюючим органом не здійснювалось дійсних заходів щодо встановлення обставин виконання господарських операцій, не проводилась зустрічна звірка ТОВ «Будмакстрой», не запитувались додаткові документів від зазначеного підприємства по взаємовідносинам з позивачем, не перевірялось фактичне виконання умов договору на місці проведення будівельних робіт, тощо.

Стосовно посилань контролюючого органу на те, що працівники ТОВ «Будмакстрой» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , отримували у період з 01.07.2018 по 30.09.2018 дохід від інших суб`єктів господарювання, суд зазначає, що зазначені обставини не можуть свідчити про нереальність господарських операції між контрагентами, оскільки контролюючим органом не встановлено за які роботи/послуги зазначені особи отримували дохід від ТОВ «Будмакстрой», а за які від інших суб`єктів господарювання та в який проміжок часу зазначені послуги фактично надавали.

Також, до матеріалів адміністративної справи не надано доказів на підтвердження того, що саме вищезазначені особи брали участь у виконанні господарських операцій з ремонту птахівника, відповідно до договору з ТОВ «АП «Південне».

Посилання на наявність кримінальних проваджень в яких фігурують ТОВ «Аксій», ТОВ «Сантікс-С», ТОВ «Тайора», ТОВ «Білдінг-Вікс», ТОВ «Будмакстрой», то суд зазначає, що в даному випадку мають значення взаємовідносини виключно між позивачем та ТОВ «Будмакстрой», проте, до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження того, що в рамках кримінального судочинства було встановлено фіктивність діяльності ТОВ «Будмакстрой», зокрема і по взаємовідносинам з позивачем.

Суд зауважує, що у пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суд звертає увагу на ту обставину, що податковим органом не вжито заходів з метою доведення складу податкового правопорушення, крім дублювання податкової інформації, викладеної в акті перевірки та посилання фігурування суб`єктів господарювання в кримінальних провадженнях, які не є належним доказом у справі, зокрема не надано суду інших доказів на підтвердження складу податкового правопорушення (акти зустрічних звірок контрагентів, тощо).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим такі рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Південне» (69001, м. Запоріжжя, вул. Кругова, 165, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 24.04.2019 № та №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислове підприємство «Південне» судовий збір в розмірі 4229,25 грн. (чотири тисячі двісті двадцять дев`ять гривень 25 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 19.11.2019

Суддя І.В. Новікова