Справа № 675/2309/19
Суддя: Демчук П. В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/2309/19
Провадження № 6-а/675/56/2019
У Х В А Л А

"18" листопада 2019 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого

судді Демчука П.В.,

з участю секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ізяслав заяву представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах заявниці ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року представник Хмиз ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявниці ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_4 .

У судове засідання заявниця ОСОБА_2 , її представник ОСОБА_1 не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Представник управління Державної казначейської служби України в Ізяславському районі Хмельницької області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про слухання справи за відсутності представника.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у судове засідання не з`явився, подав клопотання про слухання справи у відсутності представника управління, в письмових поясненнях просить відмовити в задоволенні заяви.

За положеннями ч. 2 ст. 379 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Також згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2010 року у справі № 2-1908-10 позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Ізяславському районі щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачам щомісячної державної соціальної допомоги як дітям війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області, (м. Ізяслав, вул. Шевченка, 16, Хмельницької області) нарахувати та виплатити для позивача підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: ОСОБА_4 за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 19 травня 2011 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області залишено без задоволення, рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2010 року залишено без змін.

Рішення суду звернуто до виконання. На виконання вказаного судового рішення Ізяславським районним судом Хмельницької області видано виконавчий лист.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03.01.2017 року виконавчим комітетом Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.2017 року спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 являється дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до положень ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_2 являється дружиною померлого ОСОБА_4 , прийняла спадщину в установленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, не заявила про відмову від неї.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з положеннями ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за подання державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Питання виконання судових рішень неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» зазначений Суд наголосив: «... пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов щодо цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б примарним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст. 6 Конвенції, детально описуючи процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, вчинення дій щодо заміни сторін у виконавчому провадженні можливе лише в разі наявності такого провадження.

Разом з тим, вищевказані положення статті 379 КАС України застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 4 ст. 379 КАС України).

З огляду на вищезазначене, враховуючи необхідність захисту інтересів заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 6, 248, 294, 295, 297, 379 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Ізяславським районним судом Хмельницької області у справі № 2-1908/2010 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Демчук