Справа № 126/1999/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/1999/19

Головуючий у 1-й інстанції: Гуцол В.І.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

20 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського патрульної поліції батальйону патрульної поліції міста Біла Церква УПП в Київській області Лавіної Оксани Миколаївни на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2019 року (прийняте у м. Бершадь) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до поліцейського патрульної поліції батальйону патрульної поліції міста Біла Церква УПП в Київській області Лавіної Оксани Миколаївни (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

позивач 02.09.2019 звернувся із адміністративним позовом до Бершадського районного суду Вінницької області в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 005496 від 23.08.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 03.10.2019 позов задоволено повністю.

Скасовано постанову серії НК № 005496 від 23.08.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що рішення суду першої інстанції було прийнято без врахування відзиву на позовну заяву та доданих до нього доказів в підтвердження правомірності прийнятого рішення, що в свою чергу потягло за собою порушення матеріального права при прийнятті рішення судом першої інстанції.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову якою відмовити у задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 005496 від 23.08.2019, винесеної поліцейським патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області Лавіною О.М., 23.08.2019 о 11 год. 20 хв. на 56 км траси Київ - Одеса водій ОСОБА_1 , керуючи в зоні дорожнього знаку 5.45 "Початок населеного пункту" рухався зі швидкістю 79 км/год, чим перевищив швидкість руху на 29 км/год. та порушив п. 12.4 Правила дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн.

Не погодившись із вказаною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтував тим, він не вчиняв адміністративного правопорушення, результат вимірювання швидкості належить іншому автомобілю, який рухався поряд, а штраф у розмірі 255 грн застосованою до нього статтею не передбачений. Також вказує, що оскаржувана постанова складена нерозбірливим почерком, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати особу, що склала постанову, не зазначено юридичну та поштову адресу вказаної особи, не вказано адреси місця знаходження відділку поліції та не вказано місця порушення Правил дорожнього руху.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем у встановлений процесуальним законодавством спосіб не надано жодних об`єктивних і беззаперечних доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 33.5 "Інформаційно-вказівні знаки" розділу 33 ПДР "Дорожні знаки" вказано, що знак 5.45 "Початок населеного пункту" застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак установлюється на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Відповідно до пункту 12.4 розділу 12 "Швидкість руху" ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положенням ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в адміністративному судочинстві, згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, за перевищення швидкості в межах населеного пункту.

Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

При цьому, одним із принципів адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі (п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України), згідно якого суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч. 4 ст. 9 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 03.09.2019 відкрито скорочене провадження у справі та, крім іншого вказано, що відповідач має право подати відзив на позов протягом п`яти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, але не пізніше дати судового розгляду. Розгляд справи призначено на 03.10.2019 о 09:30 год.

Відзив на позовну заяву відповідачем подано до відділення поштового зв`язку 27.09.2019, що підтверджується штрих-кодом на конверті відправлення, тобто в строк визначений судом.

До суду першої інстанції вказаний відзив надійшов та зареєстрований судом 04.10.2019.

Тобто, відповідачем подано відзив на позовну заяву до відділення поштового зв`язку до прийняття рішення у справі, а до суду першої інстанції відправлення надійшло після прийняття оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим, при прийнятті рішення судом вказаний відзив не було враховано.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає що надані відповідачем в відзиві на позов пояснення та додані докази, є допустимими та належними і підлягають оцінці при правовій кваліфікації спірних правовідносин.

Так, підтверджуючи правомірність своїх дій до відзиву на позовну заяву відповідачем додано фотознімок, здійснений приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000517, на якому зафіксовано, що автомобіль із д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 79 км/год. Вказана обставина також підтверджується і відповідним відеозаписом з приладу TruCam.

Також відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського з якого вбачається, що після фіксації здійснення позивачем вказаного правопорушення (перевищення швидкості в межах населеного пункту) працівниками поліції зупинено автомобіль Mitsubishi Virage д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення в т.ч. роз`яснено позивачу права.

Отже, вказаними доказами підтверджується вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим, постанова серії НК №005496 від 23.08.2019, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. є правомірною.

Стосовно тверджень позивача викладених у позовній заяві про те, що він не порушував ПДР так як результат вимірювання швидкості відповідачем належить іншому автомобілю, який рухався поряд у другому ряду, а не його автомобілю колегія суддів зазначає, що з відеозапису з приладу TruCam вбачається, що в момент фіксації швидкості приладом TruCam автомобіль з другого ряду знаходився позаду автомобіля позивача який під час фіксування швидкості позначався відміткою.

Інші аргументи позивача (постанова складена нерозбірливим почерком, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати особу, що склала постанову, не зазначено юридичну та поштову адресу вказаної особи, не вказано адреси місця знаходження відділку поліції, тощо) апеляційний суд відхиляє, як такі, що не впливають на правову кваліфікацію спірних правовідносин.

Таким чином, з наведеного слідує, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу поліцейського патрульної поліції батальйону патрульної поліції міста Біла Церква УПП в Київській області Лавіної Оксани Миколаївни задовольнити повністю.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.