Справа № 640/7087/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7087/19 Суддя першої інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Державне Київське конструкторське бюро «Луч» на прийняте у порядку письмового провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Державне Київське конструкторське бюро «Луч» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року Державне підприємство «Державне Київське конструкторське бюро «Луч» (далі - Позивач, ДП «ДержККБ «Луч») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - Відповідач, Офіс ВПП) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2019 року № про сплату штрафу у розмірі 51 088,55 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що факт реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Позивачем не заперечується, а посилання останнього на неоднозначність тлумачення п. 120-1 ст. 120 ПК України є помилковими, адже не застосовуються штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію виключно щодо накладних, щодо яких наявні дві обов`язкові умови у сукупності - вони не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині, що оскаржується, та ухвалити нове, яким скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.04.2019 року № у частині застосування до Позивача штрафу у розмірі 49 299,54 грн. за затримку реєстрації розрахунку коригування №44 від 31.12.2017 року до податкової накладної від 31.12.2017 року №31.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції не було враховано факту реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної саме 15.01.2018 року, а не 16.01.2018 року. Наголошує, що квитанція ДФС України про реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної сформована 15.01.2018 року, хоча надіслана Позивачу 16.01.2018 року, а тому, ненаправлення протягом операційного дня квитанції свідчать, що розрахунок коригування вважається зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підкреслює, що притягнення Позивача до відповідальності має місце за відсутності вини останнього, адже підприємство своєчасно виконало обов`язок з реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної. Поряд з викладеним звертає увагу на ряд невідповідностей висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.11.2019 року.

У межах встановлених судом строків відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні представник Позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2019 року № в частині застосування до Позивача штрафних санкцій на суму 1 789,01 грн. (щодо податкової накладної від 07.07.2017 року №6 та розрахунку коригування від 30.04.2018 року №25 до податкової накладної від 30.04.2018 року №18) не є предметом апеляційного оскарження, судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку його законності та обґрунтованості у межах доводів та вимог апеляційної скарги ДП «ДержККБ «Луч».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що у березні 2019 року головним державним ревізором - інспектором відділу податкового супроводження підприємств машинобудування та металообробки управління податкового супроводження підприємств паливно-енергетичного комплексу та виробничої сфери проведено камеральну перевірку ДП «ДержККБ «Луч» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (від 07.07.2017 року №6, від 31.12.2017 року №44, від 30.04.2018 року №25). У ході перевірки податковим органом виявлено, що в порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України суб`єктом господарювання в Єдиному реєстрі податкових накладних несвоєчасно зареєстровані податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних від 07.07.2017 року №6 (на 4 дні), від 31.12.2017 року №44 (на 2 дні), від 30.04.2018 року №25 (на 1 день), сума ПДВ - 510 088,51 грн., за що п. 120-1.1 ст. 120 ПК України передбачена відповідальність.

Результати перевірки зафіксовані в акті від 15.03.2019 року №825/28-10-42-01/14308776 (а.с. 14-17), висновки якого за наслідками розгляду заперечень від 25.03.2019 року №23-31/29 (а.с. 18-20) були залишені без змін, про що повідомлено листом від 04.04.2019 року №17388/28-10-42-01-12 (а.с. 22-24).

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 08.04.2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» №, яким до Позивача застосовано штраф за затримку граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на від 1 до 15 днів у розмірі 10 % від суми 510 088,51 грн. у розмірі 51 088,55 грн. (а.с. 25-26).

При цьому, матеріали справи свідчать, що розрахунок кількісних і вартісних показників від 30.04.2018 року №25 до податкової накладної від 30.04.2018 року №18 (а.с. 28) вперше подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.05.2018 року, однак не було прийнято через помилки, про що свідчить квитанція від 15.05.2018 року (а.с. 27). Вдруге вказаний розрахунок було подано 16.05.2018 року та прийнято ДФС України у той же день (а.с. 29).

Податкову накладну від 07.07.2017 року №6 (а.с. 32) було направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 04.08.2017 року та прийнято у той же день згідно відповідної квитанції (а.с. 31).

Розрахунок кількісних і вартісних показників від 31.12.2017 року №44 до податкової накладної від 31.12.2017 року №31 (а.с. 36-37) вперше подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.01.2018 року, однак не було прийнято через помилки, про що свідчить квитанція від 15.01.2018 року (а.с. 33-34), надіслана платнику податків 16.01.2018 року (а.с. 35). У подальшому згідно квитанції №1 від 16.01.2018 року даний розрахунок було прийнято (а.с. 39).

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 120-1, 201 Податкового кодексу України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріалами справи не спростовується факт несвоєчасної реєстрації Позивачем податкових накладних у відповідному реєстрі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення до ЄРПН відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї.

Згідно п. 2 Порядку №1246 у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Приписи п. 8 Порядку №1246 визначають, що податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

За правилами п. п. 10-11 Порядку №1246 після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера); електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності).

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки ряду передбачених показників (п. 12 Порядку №1246), за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (п. 13 Порядку №1246).

Згідно п. 14 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Судова колегія, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.07.2019 року у справі №0940/1600/18, вважає за необхідне зауважити, що у Порядку №1246 не міститься визначення поняття «реєстрація податкової накладної». Натомість, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної ( розрахунку коригування ); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування ) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

У даному контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.

Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами господарювання та ДФС визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року № 557 (далі - Порядок №557).

Відповідно до пунктів 8, 9, 11 вказаного Порядку у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка. Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення. Перша квитанція (електронне повідомлення, що формується у затвердженому в установленому законодавством порядку форматі (стандарті) програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання електронного документа в момент його отримання) надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

Операційний день, згідно п. 2 Порядку №557, визначений як частина дня, протягом якої за наявності технічної можливості здійснюється електронний документообіг. При цьому конкретні часові межі операційного дня цим Порядком не визначені. На відміну від цього п. 3 Порядку №1246 у редакції, чинній у січні 2018 року, встановлено, що операційний день триває з 0 до 23-ї години. Така тривалість операційного дня застосовується в цілях статті 201 ПК як встановлена спеціальною нормою, що регулює порядок направлення електронного документа - податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) до ДФС для реєстрації в ЄРПН.

Таким чином, хоча Порядок №1246 в регулюванні механізму надсилання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) і відсилає до норм Порядку №577, і ці норми не були порушені контролюючим органом внаслідок направлення товариству квитанції про прийняття податкових накладних 16.01.2018 року, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для притягнення ДП «ДержККБ «Луч» до відповідальності, встановленої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, з урахуванням меж відповідальності платника податку на додану вартість в механізмі реєстрації податкової накладної в ЄРПН, не відповідає правильному застосуванню норм пункту 201.10 статті 201 ПК України та Порядку №1246.

Як вже було зазначено вище, відповідно до абзацу тринадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зміст наведеної правової норми не дає підстав для її неоднозначного тлумачення безвідносно до змісту норм Порядку №577, як підзаконного акта, які не можуть застосовуватися з огляду на те, що колізія між нормами актів неоднакової юридичної сили вирішується на користь акта вищої юридичної сили.

За таких обставин, суд першої інстанції залишив поза увагою, що Офісу ВПП.ю приймаючи зазначений акт індивідуальної дії в частині накладення штрафу за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН розрахунку коригування від 31.12.2017 року №44, діяв без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, що призвело до безпідставного застосування до товариства фінансових санкцій у вигляді штрафу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції факту своєчасного направлення Позивачем для реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування від 31.12.2017 року №44 на суму ПДВ 492 995,38 грн., підтверджуються наявними у матеріалах справи документами.

Разом з тим, судова колегія вважає безпідставним посилання ДП «ДержКББ «Луч» на те, що ним повторно не направлявся для реєстрації розрахунок коригування від 31.12.2017 року №44, оскільки відповідні обставини спростовуються квитанцією №1 від 17.01.2018 року (а.с. 64).

Водночас, встановлені вище обставини своєчасного направлення підприємством для реєстрації розрахунку коригування від 31.12.2017 року №44, а саме 15.01.2018 року о 19:45, та неотримання протягом операційного від ДФС України квитанції про його прийняття або неприйняття, свідчить про відсутність підстав для накладення на ДП «ДержКББ «Луч» штрафних санкцій на суму 49 299,54 грн., що складає 10% від суми ПДВ згідно вказаного розрахунку. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення в указаній частині підлягає скасуванню як протиправне.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині, що є предметом апеляційного оскарження, у зв`язку з неможливістю притягнення платника податків до відповідальності на підставі п. 120-1 ст. 120 ПК України, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про безпідставність даної частини позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Крім іншого, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з Офісу ВПП за рахунок бюджетних асигнувань на користь ДП «ДержККБ «Луч» витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог (96,5%), в сумі 4 735,23 грн., з яких 1 853,73 грн. за подання позову та 2 881,50 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Державне Київське конструкторське бюро «Луч» - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Офісом великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) податкове повідомлення-рішення від 08 квітня 2019 року № в частині накладення на Державне підприємство «Державне Київське конструкторське бюро «Луч» штрафу на суму 49 299,54 грн. за несвоєчасну реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 31 грудня 2017 року №44 до податкової накладної від 31 грудня 2017 року №31.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Державне Київське конструкторське бюро «Луч» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 2, ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 4 735 (чотири тисячі сімсот тридцять п`ять) гривень 23 копійки.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 20» листопада 2019 року.