Справа № 171/1656/19
Суддя: Семенова Н. М.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/1656/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м.Апостолове

суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Семенова Н.М. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта ГШР №2 Апостолівського відділу поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Сушко Дмитра Олександровича про визнання дій інспектора незаконними, скасування постанови серії ДПО18 №113449 від 31.08.2019р. про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.09.2019р. звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до старшого сержанта ГШР №2 Апостолівського відділу поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Сушко Дмитра Олександровича про визнання дій інспектора незаконними, скасування постанови серії ДПО18 №113449 від 31.08.2019р. про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив на те, що 31 серпня 2019 року був зупинений співробітником поліції по вул. Лесі Українки в м. Апостолове та старшим сержантом, який працює в групі швидкого реагування №2 Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Сушко Д.О. складено постанову серії ДПО 18 №113449 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляду штрафу в розмірі 510 гривень. Вважає, що складена постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення та оскаржувана постанова винесена з порушення процедури прийняття такого рішення. 13 червня 2007 року він отримав водійське посвідчення з категорією А, В, С1,С яке є дійсним на всій території України. Категорія А1 була введена лише 2009 році, а тому він вважає що має право керувати в тому числі скутерами та мопедами. У зв`язку з чим, позивач просить визнати дії працівника поліції щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ДП18 № 113449 від 31 вересня 2019 року незаконними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, прошу позов задовольнити.

Відповідач - поліцейський Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Сушко Д.О. у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 113449 від 31 серпня 2019 року, складеної поліцейським ГШР Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Сушко Д.О., видно, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за порушення п. 2.1-а ПДР України, а саме: за керування 31 серпня 2019 року о 12.40 год. по вул. Лесі Українки в м. Апостолове Дніпропетровської області мопедом Farm державний номер НОМЕР_1 без відповідної категорії посвідчення водія, а саме: НОМЕР_2 , тобто не маючи право керування таким транспортним засобом (а.с. 11).

Згідно положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що відповідачем не з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено вину позивача у вчиненні правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

При винесенні постанови були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Не дивлячись на заперечення позивача, відповідач виніс постанову всупереч ст. 280 КУпАП, а також ч. 5 та ч. 9 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Так, частиною 5 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», визначено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Частиною 9 розділу ІІІ вищезазначеної інструкції, зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Суду не зрозуміло, яким чином відповідач виконав вимоги ч. 5 та ч. 9 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», оскільки будь-яких заперечень щодо правомірність своїх дій суду не надав.

Крім того слід зазначити, що пунктом 2.1.а Правил дорожнього руху України, на який міститься посилання у постанові по справі про адміністративне правопорушення, визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З копії посвідчення водія серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 було видане посвідчення водія категорії А, В, С1, С.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія і допуск громадян до керування транспортними засобами» Посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", може бути обміняне на нове згідно з пунктом 25 цього Положення. При цьому в новому посвідченні водія зазначаються категорії: А1, А - відповідає категорії А .

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач мав право керувати транспортним засобом мопедом Farm державний номер НОМЕР_1 , маючи при собі посвідчення водія з відкритою категорією «А».

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Не зважаючи на вищевикладені норми законодавства відповідачем не надано відзиву на адміністративний позов та інших доказів правомірності своїх дій, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому відповідачем не повно та не всебічно з`ясовано всі обставини справи щодо наявності чи відсутності вини позивача.

Не дивлячись на те, що відповідачем отримано ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, відповідач не виконав свій процесуальний обов`язок по поданню доказів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення поліцейський, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, що є також підставою для скасування постанови.

Постанова по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 113449 від 31 серпня 2019 року. Вищевказаний позов подано до суду 09 вересня 2019 року, тобто в строк встановлений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була винесена з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а тому суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження по справі, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, підлягає закриттю.

Щодо вимог позивача про визнання дій відповідача незаконними, суд зазначає наступне.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У пункті 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція) визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Вищезазначене свідчить, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст.126 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення лише від імені органів Національної поліції і в даному випадку не можуть виступати як суб`єкти владних повноважень, які окремо від органу посадовою особою якого являються, виносять одноособові рішення.

Отже, здійснення інспектором поліції дій з притягнення позивача до адміністративної відповідальності належало до його повноважень, тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 246, 268, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого сержанта ГШР №2 Апостолівського відділу поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Сушко Дмитра Олександровича про визнання дій інспектора незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №113449 від 31.08.2019 року, винесену поліцейським Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Сушко Дмитром Олександровичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП України.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити.

В частині позову щодо визнання незаконними дії поліцейського та визнання постанови про адміністративне правопорушення протиправною - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду або через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н. М. Семенова