Справа № 340/1114/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 340/1114/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року (суддя Петренко О.С., повний текст складено 22.07.2019р.) у справі №340/1114/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладену у листі № С-206/0-553/0/17-19, у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою;

- визнати бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладену у листі від 04.03.2019 року №С-737/0-928/0/17-19, протиправною, оскільки вона не є ні дозволом, ні вмотивованою відмовою;

- визнати незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладену у листі №29-11-0.332-3105/06 від 02.04.2019 року, у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою;

- визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 18.01.2019 року №11-161/14-19-СГ у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення частини спірної земельної ділянки іншій особі;

- зобов`язати відповідача надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства, площею 2,000 га, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області за межами населеного пункту.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що відповідачем протиправно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року позов задоволено частково, а саме:

визнано незаконними відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області викладені у листах

- від 30.01.2019 року №С-206/0-553/0/17-19

- від 04.03.2019 року №-737/0-928/0/17-19

- від 02.04.2019 року №29-11-0.332-3105/2-19, якими відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою;

зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивовано встановленими обставинами справи, які свідчать про необґрунтованість прийнятих відповідачем рішень про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, які викладені у листах від 30.01.2019, 04.03.2019, 02.04.2019, оскільки такі відмови відповідача не ґрунтуються на положеннях Земельного кодексу України. З цих підстав суд вказав на незаконність відмов у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Встановивши, що заява позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою розглянута з порушенням норм Земельного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушеного права в даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути дану заяву позивача. При цьому, суд вказав на те, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі.

Не погодившись з рішенням суду, в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд дійшов безпідставного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки, за позицією скаржника, відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є законними та обґрунтованими, прийнятими на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.

Позивач своїм процесуальним правом щодо оскарження рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, не скористався.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Оскільки, позивачем не оскаржується рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, то в межах доводів апеляційних скарг, судом апеляційної інстанції надається оцінка, на предмет законності та обґрунтованості, рішенню суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що у 2018 році ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки, яку вона використовує впродовж 15 років.

Так, зокрема, за наслідками розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, Листом №С-206/0-553/0/17-19 від 30.01.2019 року (а.с.14) відповідач відмовив у її задоволенні, посилаючись на те, що з метою раціонального використання земельних ділянок, наказом Про затвердження переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам на території Кіровоградської області у I кварталі 2019 року Головним управлінням сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території Кіровоградської області. Враховуючи невідповідність місця розташування земельної ділянки, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вказало на те, що підстави для задоволення заяви позивача відсутні.

06.02.2019 року, представником позивача подано заяву до Головного управління Держеокадастру у Кіровоградській області разом з клопотанням, зокрема, ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.15).

Листом від 04.03.2019 року №С-737/0-928/0/17-19 Головне управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 , що згідно висновку Диківської сільської ради від 10.12.2018 року №587, фізичній особі ОСОБА_1 погоджено надання дозволу щодо відведення у власність земельної ділянки, загальною площею 2,00 га, в тому числі ріллі 2,00 га за рахунок земель с/г призначення із земель запасу Диківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства, якою вона користується більше 15 років. Для вирішення питання вказаного у зверненні Управління запропонувало позивачу повторно звернутися із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки зі всіма необхідними документами (а.с.16).

06.03.2019 року, представником позивача подано повторне клопотання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, яке зареєстровано відповідачем за №29-1278/0/1-19 (а.с.17), однак Головне управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області листом від 02.04.2019 року №29-11-0.332-3105/2-19 відмовило у його задоволенні. Відмова мотивована невідповідністю бажаного місця розташування земельної ділянки, оскільки земельна ділянка використовується іншою особою (а.с.18).

Відмови відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стали підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши положення ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, суд першої інстанції правильно вказав на те, що вказаною нормою права визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з листів відповідача від 30.01.2019 року №С-206/0-553/0/17-19, від 04.03.2019 р. за №С-737/ 0-928/0/17-19 та від 02.04.2019 р. №29-11-0.332-3105/2-19, в них відсутня інформація про наявність підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, які визначено ч.7 ст.118 ЗК України. При цьому, посилання відповідача на те, що бажане позивачем місце розташування земельної ділянки не відповідає сформованому переліку земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі, що затверджений наказом Головного управління, як на підставу відмови у задоволенні клопотання позивача, не визначається законом як підстава для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не ґрунтуються на положеннях Земельного кодексу України, а отже є незаконними.

Встановивши обставини справи, які свідчать про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту права є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. При цьому, суд першої інстанції, з метою остаточного вирішення спору між сторонами, обґрунтовано вказав на те, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом обставинам у цій справі.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року по справі №340/1114/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 19.11.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова