Справа № 640/15604/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 листопада 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бєлової Л.В. та суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року позовну заяву Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві залишено без руху.

Судом апеляційної інстанції вимагалося усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання суду апеляційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року із зазначенням поважних причин його пропуску та подання доказів їх поважності; оригіналу документу (квитанції) про сплату судового збору.

18 жовтня 2019 року відповідач отримав копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції Головним управлінням Державної фіскальної служби в місті Києві подано клопотання, в якому позивач просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити ГУ ДФС у місті Києві строк на апеляційне оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року. Як на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на тривалу процедуру сплати судового збору.

Перевіривши клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2018 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційну скаргу позивача на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року зареєстровано судом першої інстанції 08 жовтня 2019 року за вх. № 03-14/106130/19.

Як вбачається з конверту, в якому до суду першої інстанції надійшла відповідна апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві, останній було здано на пошту 04 жовтня 2019 року, що підтверджується відповідним штампом на конверті, тобто поза межами строку, встановленого законодавством.

Отже, апеляційну скаргу на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року подано з пропуском 10-денного строку, передбаченого КАС України.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

В той же час, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

До того ж, колегія суддів звертає увагу, що апелянт обґрунтовує пропуск строку на апеляційне оскарження необхідністю сплатити судовий збір, що потребує тривалого часу, однак при подачі відповідної апеляційної скарги судовий збір так і не було сплачено.

Зазначені апелянтом обставини не є об`єктивно непереборними обставинами, такими, що не залежать від волевиявлення особи та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою і в жодному разі не дають право державному органу у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Відтак, позивачем не зазначено поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження та не подано доказів їх поважності, необґрунтовано наявності обставин, які перешкоджали подати апеляційну скаргу у встановлений законом період.

З викладеного вбачається, що об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, а тому підстав до поновлення пропущеного позивачем строку суд не вбачає.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року.

Крім того, апелянтом на виконання ухвали апеляційного суду не надано оригіналу документу (квитанції) про сплату судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку в розмірі 1921 грн. 00 коп.

Таким чином, вказівки суду, викладені в ухвалі суду апеляційної інстанції від 11 жовтня 2019 року, не були виконані в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 28 жовтня 2019 року.

Станом на 18 листопада 2019 року не надходило жодних інших документів на виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з ч. 3 ст. 299 КАС України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. 248, 255, 298, 299 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Ухвала може бути оскаржена протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням положень статті 329 КАС України.

Ухвалу підписано колегією суддів 18 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна