Справа № 826/4583/18
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року

Київ

справа №826/4583/18

адміністративне провадження №К/9901/26428/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О.А.,

суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,

розглянув у порядку попереднього судового засідання у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/4583/18

за позовом Приватного підприємства «Агробудтранс» до Конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог: Приватне підприємство «Універсал-Транс» про визнання протиправним та скасування рішення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Приватного підприємства «Агробудтранс» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року (колегія суддів: головуючий суддя: Карпушова О.В., судді: Епель О.В., Степанюк А.Г.),

ВСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. Позивач звернувся до суду з позовом до Конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог: Приватне підприємство «Універсал-Транс», в якому просив:

1.1. визнати протиправним та скасувати рішення від 20 лютого 2018 року, оформлене протоколом, в частині недопущення позивача до конкурсу по автобусному маршруту загального користування № 812 «Боярка-Київ АС «Видубичі».

2. Позов обґрунтовано тим, що після розміщення відповідачем оголошення про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування в офіційному друкованому виданні «Час Київщини» випуск № 1 (295) від 19 січня 2018 року та оголошення змін до обов`язкових та додаткових умов конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, ПП «Агробудтранс» подало свою конкурсну пропозицію на обслуговування автобусного маршруту загального користування № 812 «Боярка-Київ АС «Видубичі» та надало усі необхідні документи.

2.1. Проте, оскаржуваним протокольним рішенням його до участі у конкурсі не допущено з тих підстав, що у поданих документах міститься інформація про середньооблікову кількість працівників товариства, яка становить 51 особу, що не узгоджується з даними ГУ ДФС у Київській області та з вимогами конкурсу.

2.2. Позивач стверджує, що вказана у конкурсній пропозиції кількість працівників відповідає дійсним обставинам і є вірною, що підтверджується відповідними доказами, у зв`язку з чим вважає рішення відповідача про його недопущення до участі у конкурсі передчасним, безпідставним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року задоволено позов.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, від 20 лютого 2018 року, оформлене протоколом, в частині недопущення Приватного підприємства «Агробудтранс» до участі в конкурсі по автобусному маршруту загального користування № 812 «Боярка - Київ АС «Видубичі».

3.2. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яка зазначена ПП «Агробудтранс» в Анкеті до заяви на участь у конкурсі стосовно середньооблікову кількість працівників за період 2017 року (51 особа), відповідає відомостям, наданим фіскальними, пенсійними, статистичними органами та є достовірною, тому позивач подав відповідачу матеріали конкурсної пропозиції ПП «Агробудтранс» у повному обсязі, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови позивачу у допуску до участі у конкурсі.

4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

4.1. Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірне рішення прийнято відповідачем з дотриманням Порядку № 1081 та у відповідності до положень Закону № 2344, а позивач подав до участі у конкурсі неналежним чином оформлені документи, не в повному обсязі та такі, що містять недостовірну інформацію.

ІІІ. Касаційне оскарження

5. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення у справі, просить скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5.1. В обґрунтування касаційної скарги вказує, що не може вважатись недостовірною інформацією технічна описка при зазначенні державного номерного знаку транспортного засобу.

5.2. Також зазначає, що відповідач протиправно взяв до уваги відомості про середньооблікову кількість штатних працівників, що була неправильно обчислена. Вважає, що виключення його з числа претендентів під час проведення конкурсу та розгляду конкурсних пропозицій є порушенням пункту 27 Порядку проведення конкурсу, оскільки, допустивши його до участі в конкурсі, відповідач повинен був оцінити його пропозиції за бальною системою, урахувавши та оцінивши спірні відомості з врахуванням положень підпункту 3 пункту 55 Порядку.

6. Третьою особою подано відзив на касаційну скаргу, у якому висловлено думку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, а також про те, що касаційна скарга не містить пояснень які саме положення Кодексу адміністративного судочинства України було порушено судом та в чому такі порушення виявилися. Зауважує, що позивачем до конкурсної комісії подано документи, які були оформлені неналежним чином, що є підставою для застосування пункту 12 Порядку. Вказує на неможливість застосування аналогії за наведеними позивачем джерелами права, оскільки вони стосуються іншого предмету регулювання, існує норма, яка регулює спірні правовідносини. Оскільки докази порушення процедури проведення конкурсу відсутні, вважає спірне рішення відповідача правомірним та таким, що не підлягає скасуванню в судовому порядку. Просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, судове рішення залишити без змін.

IV. Встановлені судами фактичні обставини справи

7. В офіційному друкованому виданні Київської обласної державної адміністрації, зокрема у випуску № 1(295) від 19 січня 2018 року суспільно-політичного видання «Час Київщини», розміщено оголошення про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, який заплановано на 20 лютого 2018 року.

8. У вказаному оголошені опубліковано перелік об`єктів конкурсу, обов`язкові та додаткові умови конкурсу, зокрема об`єкт № 32 - автобусний маршрут загального користування № 812 «Боярка-Київ АС «Видубичі».

9. 20 лютого 2018 року позивач подав відповідачу свою конкурсну пропозицію для участі у конкурсі в межах об`єкту № 32 по маршруту загального користування № 812 «Боярка-Київ АС «Видубичі» на 39 аркушах.

10. Згідно переліку транспортних засобів, які пропонуються на роботі на вказаному маршруті позивач зазначив 17 транспортних засобів, в тому числі автобус «Богдан» А-09202 НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_1 .

11 . Крім того, в анкеті до заяви про участь у конкурсі позивач також повідомив, що пропонується на роботі на вказаному маршруті автобус «Богдан» А-09202 НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_1 (т.1 а.с.222 зворотній бік-223).

12. Проте, позивач не надав відповідачу документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автобусу «Богдан» А-09202 НОМЕР_5 державний номерний знак НОМЕР_1 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу автобус «Богдан» А-09202 НОМЕР_5 державний номерний знак НОМЕР_1 та тимчасовий реєстраційний талон на вказаний транспортний засіб.

13. Відповідач листом від 07 лютого 2018 року № 01-08-18/426 витребував у Державної служби України з безпеки на транспорті інформацію по підприємствам-перевізникам, на який отримав відповідь від 16 лютого 2018 року, за змістом якої транспортний засіб державний номерний знак НОМЕР_1 за ПП «Агробудтран» зареєстрованим не значиться.

14. Крім того, згідно змісту анкети, до заяви про участь у конкурсі від 05 лютого 2018 року позивач у пункті 2 зазначив, що середньооблікова кількість працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менш встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку, становить 51 особу.

15. 20 лютого 2018 року відповідач в ході засідання конкурсного комітету прийняв протокольне рішення на підставі голосування членів комісії про недопуск ПП «Агробудтранс» до участі у конкурсі.

16. Вказане підтверджене витягом з протоколу засідання комісії, в якому зазначено, що комісія вирішила не допустити до участі у конкурсі на об`єкті конкурсу № 32 (автобусний маршрут № 812 «Боярка-Київ АС «Видубичі») ПП «Агробудтранс» на підставі підпункту 1 пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081 (подано до участі у конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію).

17. Відповідно до змісту того ж протоколу за результатами проведення конкурсу переможцем конкурсу на об`єкті №32 (маршрут №810 «Боярка - Київ АС «Видубичі»), визнано ПП «Універсал-Транс», з яким Київською обласною державною адміністрацією підписано договір від 06 квітня 2018 року №55.

18. Уважаючи вказане рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

19. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

21. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

22. За приписами статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

23. Відповідно до частини 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» (надалі - Закон 2344) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

24. Завданнями законодавства з питань перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом є: визначення основних правових та організаційних основ державного регулювання у сфері перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом; установлення вимог до перевізників, водіїв та транспортних засобів щодо забезпечення безпеки перевезень та екологічної безпеки; визначення системи державного контролю, прав, обов`язків та відповідальності державних органів виконавчої влади та перевізників за порушення міжнародних договорів та законодавства України.

25. Статтею 3 Закону № 2344 визначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами -суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

26. Частиною 1 статті 5 Закону № 2344 визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

27. Згідно з частиною 9 статті 6 Закону № 2344, органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

28. Відповідно до частин 1-3 статті 35 Закону № 2344, послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення. Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні. Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

29. Відповідно до положень частини 1 статті 43, частин 1-4, частин 9, 12 статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт», визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

30. Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

31. До обов`язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів серед іншого належить: визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками; державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.

32. Для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет, до складу якого входять представники відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України, відповідальних за безпеку дорожнього руху, а також громадських організацій у сфері автомобільного транспорту.

33. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

34. Частиною 1 статті 46 Закону № 2344 передбачено, що для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник подає конкурсному комітету такі документи: заяву претендента встановленого зразка із зазначенням автобусного маршруту загального користування, на якому має намір працювати претендент; відомості за підписом суб`єкта господарювання про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті з зазначенням підстав для їх використання перевізником; відомості про додаткові умови обслуговування маршруту; документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі.

35. Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 (надалі - Порядок № 1081), визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут), автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут), автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), та автобусному маршруті, що проходить у межах об`єднаної територіальної громади (далі - конкурс), а також процедуру визначення автомобільного перевізника для роботи на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут).

36. Пунктом 2 Порядку № 1081 (в редакції яка діяла на момент проведення конкурсу) визначені поняття: конкурсна пропозиція - умови обслуговування пасажирів, що пропонуються перевізником-претендентом, які зазначені у поданих на конкурс документах; конкурсний комітет - постійний або тимчасовий орган, утворений організатором для розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу; організатор - орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс.

37. Відповідно до пункту 10 Порядку № 1081, організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов`язкові, відповідно до статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім обов`язкових, організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо). Організатор встановлює вимогу щодо забезпечення роботи на об`єкті конкурсу, який включає міські та приміські автобусні маршрути загального користування, не менш як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями.

38. Згідно з пунктом 12 Порядку №1081, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який: 1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; 2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації; 3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт»; 4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов`язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення; 5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу); 6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов`язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт».

39. Пунктом 32 Порядку № 1081визначено, що до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

40. Згідно з пунктом 29 Порядку № 1081, для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об`єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2, і такі документи: нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів (може подаватися в одному примірнику, якщо перевізник-претендент бере участь у кількох конкурсах, які проводяться на одному засіданні); перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, із зазначенням марки, моделі, пасажиромісткості (з відміткою «з місцем водія/без місця водія»), VIN-коду транспортного засобу, державного номерного знака, року випуску транспортного засобу; копії ліцензійних карток на кожний автобус, який пропонується до використання на автобусному маршруті; документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі, із зазначенням дати проведення конкурсу; копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів автобусів, що пропонуються до використання на маршруті; копію документа, що підтверджує проведення процедури санації (за умови проведення санації); перелік транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, або письмова інформація про їх відсутність; анкету відповідно до пункту 32 цього Порядку; копія штатного розпису, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за останні повні два квартали.

41. Комплектність поданих документів перевіряє в міру їх надходження організатор.

42. Згідно з пунктом 40 Порядку № 1081, під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками: наявність достатньої кількості автобусів, які відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання); наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу; наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями; наявність свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності (для міжміського перевезення); строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації); наявність сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам; наявність та характеристика виробничої бази; умови підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу; умови контролю технічного стану транспортних засобів перед виїздом; умови виконання регламентних робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; досвід роботи перевізника-претендента; наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху, транспортного законодавства, ліцензійних умов; якість роботи автомобільного перевізника на даному маршруті (у разі обслуговування на умовах договору (дозволу), укладеного (наданого) на підставі попереднього конкурсу; інвестиційний розвиток суб`єкта господарювання та соціальний ефект від його діяльності; умови контролю за станом здоров`я водіїв.

43. Пунктом 42 Порядку № 1081 встановлено, що у разі участі в конкурсі двох або більше перевізників-претендентів конкурсний комітет визначає кращого з використанням бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів відповідно до цього Порядку та Закону України «Про автомобільний транспорт».

44. Відповідно до пункту 50 Порядку, протокол засідання конкурсного комітету повинен містити інформацію про: дату, час та місце проведення засідання конкурсного комітету; прізвища, імена та по батькові членів конкурсного комітету, які присутні на засіданні; номери та назви об`єктів конкурсу; найменування перевізників-претендентів; результати голосування членів конкурсного комітету або результати, отримані за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів; рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу та перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце; рішення про недопущення перевізника-претендента до участі в конкурсі, якщо воно мало місце.

VI. Позиція Верховного Суду

45. Перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд виходить із такого.

46. Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із прийняттям відповідачем рішення, оформленого протоколом, щодо недопущення позивача до участі в конкурсі по автобусному маршруту загального користування.

47. Це рішення прийняте у зв`язку з наступними обставинами.

48. Відповідно до розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 23 вересня 2015 року №352 «Про деякі питання врегулювання діяльності щодо перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування», наказом від 16 січня 2018 року №1-од «Про проведення обласного конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації» було утворено конкурсний комітет для проведення 20 лютого 2018 року обласного конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, у складі, згідно з додатком, як тимчасовий орган для розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішень про визначення переможця конкурсу. У подальшому, згідно із інформацією в офіційному друкованому виданні Київської обласної державної адміністрації «Час Київщини», випуск від 19 січня 2018 року №1, відповідачами оголошено про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, який призначено на 20 лютого 2018 року.

49. Відповідно до переліку об`єктів, обов`язкових та додаткових умов конкурсу, зазначених у таблиці оголошення, об`єктом №32 конкурсу був маршрут №812 «Боярка - Київ АС «Видубичі».

50. Суди встановили, що позивач подав відповідачу свою конкурсну пропозицію для участі у конкурсі 20 лютого 2018 року в межах об`єкту № 32.

51. Згідно переліку транспортних засобів, які пропонувались ним для роботи на вказаному маршруті, позивач зазначив 17 транспортних засобів, в тому числі автобус «Богдан» А-09202 НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_1 .

52 . Крім того, в анкеті до заяви про участь у конкурсі позивач повідомив, що пропонує для роботи на вказаному маршруті автобус «Богдан» А-09202 НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_1 .

53 . Проте, позивач не надав відповідачу такі документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автобусу «Богдан» А-09202 НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу - автобусу «Богдан» А-09202 НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 , та тимчасовий реєстраційний талон на вказаний транспортний засіб.

54. Відповідач листом від 07 лютого 2018 року № 01-08-18/426 витребував у Державної служби України з безпеки на транспорті інформацію по підприємствам-перевізникам, на який отримав відповідь від 16 лютого 2018 року, в якій зазначено, що транспортний засіб державний номерний знак НОМЕР_1 за ПП «Агробудтранс» зареєстрованим не значиться.

55. Крім того, згідно змісту анкети до заяви про участь у конкурсі від 05 лютого 2018 року позивач у пункті 2 зазначив, що середньооблікова кількість працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менш встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку, становить 51 особу.

56. 20 лютого 2018 року відповідач, в ході засідання конкурсного комітету, на підставі результатів голосування членів комісії прийняв протокольне рішення, про недопущення ПП «Агробудтранс» до участі у конкурсі.

57. Вказане підтверджено витягом з протоколу засідання комісії, в якому зазначено, що комісія вирішила «не допустити до участі у конкурсі на об`єкті конкурсу № 32 (автобусний маршрут № 812 «Боярка-Київ АС «Видубичі») ПП «Агробудтранс» на підставі підпункту 1 пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 (подано до участі у конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію).

58. Згідно зі змістом того ж протоколу, за результатами проведення конкурсу переможцем конкурсу на об`єкті №32 (маршрут №810 «Боярка - Київ АС «Видубичі») визнано ПП «Універсал-Транс», з яким Київською обласною державною адміністрацією підписано договір від 06 квітня 2018 року №55.

59. Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами та не заперечувалися учасниками справи.

60. При цьому, враховуючи положення частини третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції прийняв до уваги докази, які не були подані суду першої інстанції, зокрема, витяг з протоколу засідання про прийняття спірного протокольного рішення.

61. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач належним чином не перевірив інформацію, яка була покладена в основу рішення про відмову позивачу у допуску до участі в конкурсі, та не узгоджується з інформацією інших органів.

62. Суд апеляційної інстанції визнав такий висновок помилковим та зазначив, що відповідач в спірних правовідносинах діяв з дотриманням визначеної Порядком № 1081 процедури та у відповідності до положень Закону України «Про автомобільний транспорт».

63. Суд касаційної інстанції, переглядаючи це судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, зазначає про обґрунтованість такого твердження суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

64. Відповідно до частини 1 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 грудня 2008 року, цей Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування і є обов`язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

65. Системний аналіз норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та зокрема Порядку, свідчить, що до повноважень організатора та/або робочого органу належить перевірка на достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку ( пункт 37 Порядку).

66. Статтею 46 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що для участі у конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник подає конкурсному комітету відомості за підписом суб`єкта господарювання про автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті з зазначенням підстав для їх використання перевізником.

67. Судами встановлено, що позивачем подано до Конкурсного комітету документи, в тому числі і анкету до заяви про участь у конкурсі, інформацію щодо транспортних засобів, які пропонуються для роботи на транспортному маршруті, в яких зазначено транспортні засоби, відповідні документи про реєстрацію яких надано не було. Крім цього, в цих документам позивачем повідомлено недостовірну інформацію щодо середньооблікової кількості штатних працівників.

68. Достовірність вказаної інформації, у відповідності до пункту 37 Порядку № 1081, перевірена відповідачем.

69. Судом апеляційної інстанції було встановлено, що подання позивачем неналежним чином оформлених документів чи не в повному обсязі, а також таких, що містять недостовірну інформацію, виявлено за результатами такої перевірки.

70. На спростування цих тверджень відповідача позивач подав до суду першої інстанції докази, які, на його думку свідчать про правдивість викладеної ним в означених документах інформації щодо кількості працівників, а саме: листи Управління статистики Києво-Святошинського району від 16 березня 2018 року, Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20 березня 2018 року та Києво-Святошинського управління ГУ ДФС у Київській області від 07 листопада 2018 року. Зазначив про допущення технічної описки при написання державного номерного знака транспортного засобу.

71. Верховний Суд зауважує про помилкове прийняття цих доказів судом першої інстанції та правильність висновку суду апеляційної інстанції про те, що ці докази не є належними та допустимими в розумінні положень процесуального законодавства з огляду на те, що не досліджувались відповідачем під час проведення конкурсу, здобуті позивачем після прийняття відповідачем спірного рішення, а не отримані останнім в межах процедури перевірки достовірності інформації відповідно до пункту 37 Порядку № 1081.

72. Крім цього, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що показник середньооблікової кількості штатних працівників використовується для визначення кількості зайнятих працівників за сферами економічної діяльності та ведення спостереження за змінами мобільності робочої сили. Суть його визначення полягає у тому, що зайнятий працівник враховується тільки один раз (за місцем основної роботи), незалежно від терміну трудового договору та тривалості робочого часу.

73. Згідно з підпунктом 14.1.227 пункту14.1 статті 14 Податкового кодексу України середньооблікова кількість працівників - кількість працівників у юридичних осіб, визначена за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, з урахуванням усіх найманих працівників і осіб, що працюють за цивільно-правовими договорами та за сумісництвом більш як один календарний місяць, а також найманих працівників представництв, філій, відділень та інших відокремлених підрозділів в еквіваленті повної зайнятості, крім найманих працівників, які перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами та у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею передбаченого законодавством віку.

74. Таким чином, Управління статистики Києво-Святошинського району, Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області не є розпорядником інформації про середньооблікову кількість штатних працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із зарплатою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку.

75. Згідно з пунктом 12 Порядку № 1081, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію.

76. Пунктом 41 Порядку № 1081 визначено, що під час проведення конкурсу представники організатора та органів державного контролю, які входять до складу конкурсного комітету, відповідно до їх компетенції надають інформацію про діяльність перевізника-претендента.

77. Відповідно до пункту 50 цього ж Порядку, протокол засідання конкурсного комітету повинен містити інформацію, зокрема, про рішення про недопущення перевізника-претендента до участі в конкурсі, якщо воно мало місце.

78. Суди попередніх інстанцій встановили правильну хронологію подій в спірних правовідносинах, вказане не заперечувалось і учасниками справи.

79. Враховуючи правила проведення конкурсу, визначені в Порядку № 1081, Верховний Суд вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про те, що, приймаючи рішення про недопущення позивача до участі в означеному конкурсі, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені цим Порядком, Конституцією та законами України.

80. Враховуючи законодавчо закріплений обов`язок відповідача як суб`єкта владних повноважень діяти у суворій відповідності до визначеної нормативно-правовими актами процедури та відсутність у нього повноважень діяти на власний розсуд, Верховний Суд вважає безпідставним твердження позивача, висловлене в касаційній скарзі, щодо нездійснення останнім додаткової перевірки відомостей, на підставі яких прийнято рішення про недопущення його до участі в конкурсі, та неврахування можливості допущення технічної помилки при заповненні поданих документів, оскільки таке право у відповідача відсутнє.

81. Також, зазначені вище висновки спростовують твердження касаційної скарги щодо того, що допустивши ПП «Агробудтранс» до участі в конкурсі, відповідач спочатку мав оцінити його за бальною системою як конкурсанта, а вже потім приймати рішення про його недопущення, оскільки Порядок № 1081 визначає іншу процедуру вчинення цих дій, яка, як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, була дотримана відповідачем.

82. Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки відповідач прийняв спірне рішення з дотримання Порядку № 1081 та у відповідності до положень Закону № 2344, обґрунтувавши тим, що позивач подав до участі у конкурсі неналежним чином оформлені документи, не в повному обсязі, та такі, що містять недостовірну інформацію.

83. Водночас, суд першої інстанції, неправильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, помилково дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення.

84. У зв`язку з цим, доводи касаційної скарги щодо зазначених обставин є необґрунтованими, вони лише зводяться до суб`єктивної переоцінки позивачем встановлених судами фактичних обставин справи та його власного бачення застосування норм чинного законодавства України. Безпідставність таких доводів встановлена під час касаційного розгляду справи.

85. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у судовому рішенні повно надано оцінку всім аргументам учасників справи у тій мірі, в якій це необхідно для правильного розумінням ухваленого судами рішення.

86. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

87. За змістом частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

88. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

VIІ. Судові витрати

89. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства «Агробудтранс» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року залишити без задоволення.

2. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді М.В. Білак

О. В. Калашнікова