Справа № 484/3985/19
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 484/3985/19
Головуючий в 1 інстанції: Мельничук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Хриненка Ігоря Ігоровича на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Хриненка Ігоря Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Хриненка Ігоря Ігоровича, в якому просив визнати протиправним та скасувати постанову серії ДП 18 №265309 про накладення адміністративного стягнення - штрафу в сумі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену відповідачем 22.07.2019 року, за ст. 132-1КУпАП.

В обґрунтування позову вказав, що 22.07.2019 року він знаходився у транспортному засобі «IVECO MAGIRUS 440» державний номер НОМЕР_1 , на 203 км. автомобільної дороги Одеса-Мелітополь, на місці роботи пункту габаритно-вагового контролю. Працівник поліції, витребувавши у позивача документи, без будь-яких пояснень, без роз`яснення прав, виніс постанову про порушення правил перевезення великовагових вантажів, а саме п. 22.5 ПДР України і відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, посилаючись на те, що позивач керував транспортним засобом з причепом з перевантаженням на вісь 500 кг, що підтверджується відповідними актами. На пояснення позивача та вимогу щодо проведення перевантаження у його присутності - не реагував. Позивач вважає постанову протиправною, так як він керував автомобілем з причепом, вага яких склала 42300 кг, тоді як допустима маса автомобіля з причепом 52500 кг, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено в повному обсязі.

Скасовано постанову серії ДП18 №265309 про накладення адміністративного стягнення штрафу в сумі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 22.07.2019 року поліцейським роти №2 Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Хриненком І.І. за ст. 132-1 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрито.

В апеляційній скарзі поліцейський роти №2 Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Хриненко І.І., посилаючись на ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, просить скасувати рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року та прийняти нове рішення по справі, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт послався на те, що суд першої інстанції при задоволенні позову виходив з того що повивачем не перевищено максимального навантаження на транспортний засіб, в той час, як оскаржувана постанова винесена за перевантаження на другу вісь, відповідно до квитанції 49461 від 22.07.2019 року.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.07.2019 року на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, на 203 км., був зупинений транспортний засіб «IVECO MAGIRUS 440» державний номер НОМЕР_1 , який буксирував напівпричіп Schmitz S01, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Працівниками «Укртрансбезпеки» було здійснено зважування вказаних транспортних засобів на мобільному ваговому комплексі. Загальне навантаження склало 42300 кг., вісь 1 - 6850 кг., вісь 2 - 11500 кг., вісь 3 - 8150 кг., вісь 4 - 8050 кг., вісь 5 - 7750 кг. (а.с. 30), що перевищує допустимі Правилами дорожнього руху України норми навантаження, про що складено Акт № 047033 від 22.07.2019 року (а.с. 29, 31-33).

Відповідно до оскаржуваної постанови серії ДП 18 №265309 про накладення адміністративного стягнення до позивача був застосований штраф в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом, на якому навантаження на другу одиночну вісь складає 11500 кг, що є порушенням п. 22.5 ПДР.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до наданих копій технічних паспортів на транспортний засіб та напівпричепу, транспортний засіб є спеціалізованим сідловим тягачем, а напівпричіп - контейнеровозом, тому максимальне навантаження на вказані транспортні засоби становить 44000 кг. (п. 22.5 ПДР).

Оскільки за наслідками зважування повне навантаження складало 42300 кг., а згідно з товарно-транспортною накладною позивачем перевозився вантаж вагою 41900 кг., суд першої інстанції дійшов висновку щодо дотримання позивачем вимог п. 22.5 ПДР та відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 2 статті 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 132-1 (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення) порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно з п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 жовтня 2013 року № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування встановлений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27 червня 2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування»(далі - Порядок № 879).

Згідно п.п. 3, 15 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207 працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Відповідно до підпунктів 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Таким чином, проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.п. 16,18 вказаного Порядку №879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

При цьому, відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22 липня 2019 року, зафіксовано масу транспортного засобу «івеко», 42300 кг, навантаження на вісь 1 складало - 6850, на вісь - 2 - 11500, на вісь 3 - 8150, на вісь 4 - 8050, на ось 5- 7750, що є перевищенням навантаження на вісь на 500 кг. (а.с. 30).

Колегія суддів зазначає, що, відповідно до оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності саме за перевищення навантаження на одиночну вісь - 2 - понад 11 т. Таке перевищення підтверджується матеріалами справи та не спростовано доводами позову.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив дотримання позивачем вимог щодо фактичної маси для контейнеровозів, проте ці вимоги ПДР не були підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, а ні до дій посадових осіб Укртрансбезпеки по складанню акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та самого здійснення габаритно-вагового контролю, а ні до акту позивачем зауважень не зазначено.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, позивачу роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджено його підписом про роз`яснення цих прав (а.с. 12). Ця обставина спростовує доводи позивача про порушення його прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Доводи позивача щодо відсутності в оскаржуваній постанові посилань на докази, які підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення, спростовуються змістом оскаржуваної постанови, в якій зазначено, що до постанови додаються: квитанція №49461 та акт (а.с. 12, 29, 30).

Вищевикладене свідчить про правомірність дій відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо не надання судом першої інстанції належної оцінки фактичним обставинам, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, що призвело до ухвалення неправильного судового рішення, внаслідок чого, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2-11, 71-77, 242, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Хриненка Ігоря Ігоровича - задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2019 року - скасувати, та ухвалити нове судове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП - Хриненка Ігоря Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.