Справа № 537/3146/19
Суддя: Хіневич В. І.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/100/2019
Справа № 537/3146/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневич В.І., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.Ю., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Демиденко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Гальчинської Катерини Валеріївни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого прохав суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати винесену відносно нього - ОСОБА_1 постанову поліцейської взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Гальчинської Катерини Валеріївни від 15 липня 2019 року, серії ДП 18 № 579902, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 15 липня 2019 року поліцейською взводу № 1 роти № 1 Батальйону патрульної поліції №1 Управління патрульної поліції в Одеській області капралом поліції Гальчинською Катериною Валеріївною відносно нього винесено постанову серії ДП 18 № 579902, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яке передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В постанові, зокрема, зазначено, що « ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Cadillac ELR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належність ОСОБА_1 , 15.07.2019 року об 11 год. 20 хв. на трасі Одеса - Київ водій рухався зі швидкістю 74 км/год., перевищуючи швидкість на 24 км/год., у зоні дії знаку 3.29 (50 км/год.), порушивши п. 12.9 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП».

Вважає, що підстав для винесення постанови не було, а поліцейська ОСОБА_2 при її складанні вела себе упереджено через його незгоду із її діями у публічному місці. Так, оскільки йому інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, зокрема п. 12.9, то дана норма складається із чотирьох підпунктів (а, б, в і г), а отже, поліцейська ОСОБА_3 К.В. зобов`язана була зазначити порушення конкретного положення Правил дорожнього руху та в чому саме воно полягало, а також навести переконливі передбачені законодавством докази на підтвердження своїх аргументів. При цьому, поліцейська ОСОБА_2 послалася на показання приладу «True Cam 000346», як на беззаперечний доказ начебто порушення ним ПДР. В чому саме виявилось порушення Правил дорожнього руху, питання сертифікації вищевказаного приладу та дані про проведення його повірки він і намагався з`ясувати під час винесення постанови. Правил дорожнього руху жодного разу не порушував, оскільки являється прихильником дисциплінованого водіння. При цьому, поліцейська ОСОБА_2 навпаки, демонструвала приниження його гідності, що виразилось у безпідставній зупинці керованого ним автомобіля.

23.08.2019 року ухвалою суду до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_4 .О. позов підтримав, суду пояснив, що 15 липня 2019 року, близько 11 год. 20 хв., він, керуючи належним йому автомобілем «Cadillac ELR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по трасі Одеса-Київ в напрямку м. Київ. При русі в районі 61 кілометру зазначеної траси він був зупинений працівниками поліції, після чого працівник поліції Гальчинська К.В. повідомила йому про начебто перевищення ним під час руху швидкості на 24 км/годину, яка обмежена на зазначеній дільниці траси дорожнім знаком 3.29. і становить 50 кілометрів на годину. При цьому, поліцейська повідомила, що вимірювання швидкості автомобіля під його керуванням було здійснено лазерним вимірювачем швидкості. На його заперечення щодо того, що він рухався в зоні дії знаку без перевищення швидкості, поліцейська не відреагувала та повідомила його про винесення нею постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. З такими діями поліцейської він не погоджується, вважає, що факт перевищення ним швидкості руху транспорту, а, відтак, вчинення ним правопорушення, не доведений, так як покази вимірювача швидкості не визначають знаходження його транспорту на трасі по відношенню до дорожнього знаку, що обмежує швидкість руху. Наполягає, що швидкість автомобіля під його керуванням становила 74 км/год. до дорожнього знаку 3.29, а в зоні дії дорожнього знаку він рухався без перевищення швидкості.

Представник позивача адвокат Демиденко І.О., в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та прохав його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач поліцейська взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції № 1 УПП в Одеській області Гальчинська К.В. до суду не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Нагнибіда О.М. до суду не зявився, надав суду письмові пояснення згідно яких з позовом ОСОБА_1 не погоджується, вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного. Дійсно, позивач 15.07.2019 року, приблизно в 11 год. 20 хв., керуючи належним йому автомобілем «Cadillac ELR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по трасі Одеса-Київ в напрямку м. Київ. На 61 кілометрі зазначеної траси на підставі даних лазерного вимірювача швидкості «TruCAMLTI 20/20 № ТС000346» патрулем поліції було зафіксовано, що ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 74 км/год., чим порушив вимоги дорожнього знаку 3.29., яким була обмежена на зазначеній ділянці максимально дозволена швидкість транспорту 50 км/год. За порушення ПДРУ на ОСОБА_1 постановою поліцейської ОСОБА_5 .В. було накладено штраф в розмірі 255 гривень. Знаходить дії поліцейської правомірними, так як дорожні знаки, що обмежують швидкість, були розташовані незадовго до місця зупинки транспорту під керуванням позивача. Перевищення швидкості автомобілем під керуванням ОСОБА_1 було зафіксоване за допомогою лазерного вимірювача швидкості. Окрім того, вважає, що позивач, перевищивши швидкість руху, представляв потенційну загрозу для потенційних пішоходів, що могли перетинати проїжджу частину в цей час.

Також, представник третьої особи в запереченні виклав та надав свою оцінку окремим положенням Правил дорожнього руху України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, законодавству, що регламентує діяльність поліції та використання лазерного вимірювача швидкості руху TruCAM.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків:

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, 15.07.2019 року, приблизно в 11 год. 20 хв., ОСОБА_1 , керуючи належним йому автомобілем «Cadillac ELR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по трасі Одеса-Київ в напрямку м. Київ. В районі 61 кілометра зазначеної траси, поліцейською УПП в Одеській області Гальчинською К.В., за допомогою лазерного вимірювача швидкості Tru CAM LTI 20/20 № ТС000346 було зафіксовано, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, рухався зі швидкістю 74 км/годину, після чого транспорт під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейською під приводом перевищення ОСОБА_1 швидкості руху, яка обмежена на даній дільниці дорожнім знаком 3.29 до 50 км/годину.

За порушення правил дорожнього руху, а саме, на 24 км/год. обмеженої дорожнім знаком 3.29, швидкості руху, поліцейською ОСОБА_6 К.В. була винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штраф у розмірі 255 гривень.

Частина 1 ст. 122 КУпАП встановлює, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З огляду до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не піддає сумніву встановлений поліцейською ОСОБА_2 . за допомогою лазерного вимірювання швидкості руху, факт руху транспортного засобу автомобіля «Cadillac ELR», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 зі швидкістю 74 кілометрів за годину з визначенням цим приладом географічних координат розташування транспорту в час цього фіксування.

Але, приладом не визначається розташування керованого позивачем автомобіля в цей час по відношенню до дорожнього знаку 3.29, що обмежує швидкість руху до 50 км/ год.

Посилання представника третьої особи в своєму поясненні на начебто розташування на проїжджій частині знаку 3.29, що обмежує швидкість руху до 50 км/годину «незадовго до зупинки автомобіля» під керування ОСОБА_1 та начебто створення ОСОБА_1 «потенційної загрози потенційним пішоходам» на зазначеній ділянці дороги не містить конкретики, носить характер роздумів та припущень і не може бути доказом вини ОСОБА_1 , - в розумінні КУпАП та Кодексу адміністративного судочинства.

Суд погоджується з зазначенням представника у своєму поясненні про необхідність загального дотримання всіма учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху та працівниками поліції вимог законодавства, що регламентує їх діяльність, однак, не може сприйняти ці, безумовно справедливі тези, як докази підтвердження вини саме вчинення ОСОБА_1 правопорушення, вчинення якого оскаржується.

Отже, в цілому, як знаходить суд, пояснення представника третьої особи на позовну заяву носить загальний та неконкретний характер і не містить в собі доказів, які б спростовували позицію позивача стосовно того, що автомобіль під його керуванням під час фіксування поліцейською швидкості його руху не знаходився в зоні дії дорожнього знаку 3.29, який обмежував до 50 кілометрів на годину максимально допустиму швидкість руху транспортних засобів.

Тож враховуючи, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не надав доказів правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

А тому постанову серії ДП 18 № 579902 від 15 липня 2019 року винесену поліцейською взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області капралом поліції Гальчинською К.В. по справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки спір вирішено на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат інших осіб, пов`язаних розглядом справи, судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 5-9, 13,72-77, 90, 241-246 КАС України, ст.ст. 121, 268, 280, 287, 288, 293 КУпАП, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейської взводу № 1 роти №1 батальйону патрульної поліції №1 Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Гальчинської Катерини Валеріївни за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП 18 № 579902 від 15 липня 2019 року поліцейської взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції №1 Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Гальчинської Катерини Валеріївни по справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., а справу закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич