Справа № 300/1144/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/7448/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Курильця А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

представника позивача Кецка В.Я.,

представника відповідача Кривеня І.С.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у справі № 300/1144/19 (рішення ухвалено в м. Івано-Франківську, головуючий суддя Кафарський В.В.) за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 13.05.2019,

в с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_1 27.05.2019 звернувся в суд із адміністративним позовом до Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 13.05.2019, винесеної в рамках виконавчого провадження №58139461 в сумі 3400,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 13.05.2019 є передчасними.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ФОП ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не повно враховано всі обставини, що мають значення для справи. Апелянт вказує, що на час винесення постанови про накладення повторного штрафу від 13.05.2019 мали місце поважні причини, про які було відомо державному виконавцю та які унеможливлювали самостійно позивачем виконати на цей час дане судове рішення.

Також, зазначає, що фактично ним отримано постанову про відкриття виконавчого провадження 24.01.2019, а тому тримісячний строк виконання наказу №29 виданого 03.01.2019 Господарським судом Івано - Франківської області слід рахувати з моменту отримання ним даної постанови, в якій передбачено таку вимогу, а не з моменту її винесення. Тобто, строк в такому випадку закінчується 24.03.2019. За таких обставин, державний виконавець мав передбачити та врахувати це перед вирішенням питання щодо накладення стосовно нього штрафу в рамках вищевказаного виконавчого провадження. Не зважаючи на ці обставини відповідачем первинно винесено постанову про накладення штрафу від 23.04.2019, тобто тоді коли тримісячний строк ще не закінчився. Дана постанова від 23.04.2019 оскаржувалась в Івано-Франківському окружному адміністративному суді, (справа № 300/1012/19) та ця постанова визнана протиправною і скасована. Проте, судом першої інстанції не враховано вищевказані доводи та не надано з цього приводу ніякої оцінки.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.04.2018 у справі №909/1190/17 позов задоволено. Зобов`язано приватного підприємця ОСОБА_1 у тримісячний термін звільнити земельну ділянку, загальною площею 0,0625 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від будівельних матеріалів та повернути її Рогатинській міській раді у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду згідно акту приймання-передачі від 29.06.2006.

Дане рішення залишено без змін апеляційною та касаційною інстанціями та набрало законної сили 24.07.2018.

На виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.04.2018 видано наказ №29 від 03.01.2019 (а.с. 73).

22.01.2019 Рогатинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлено боржнику трьохмісячний строк для виконання рішення суду (а.с. 15). Одночасно повідомлено боржника про відповідальність за невиконання рішення суду в зазначений державним виконавцем термін у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. та відповідно до закону направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 74 на звороті).

01.02.2019 державним виконавцем винесено вимогу за №12.8-26/780, в якій останній вимагав у позивача повідомити у 10-денний строк, в якому стані перебувала земельна ділянка по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0625 на період складання акту прийому-передачі об`єкта оренди від 29.06.2006, які роботи проведено орендарем на ній після складання акту прийому-передачі об`єкта оренди від 29.06.2006 (а.с. 78).

У зв`язку із тим, що боржник на вимогу виконавця не реагував та не виконував, 15.02.2019 державний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника (а.с. 80).

22.02.2019 боржник надав відповідачу заяву з письмовими поясненнями (а.с. 81, 82).

29.03.2019 державний виконавець направив позивачу вимогу-повідомлення за №2585/12.8-26, в якій вимагав ОСОБА_1 в строк до 05.04.2019 повідомити державного виконавця про стан виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №29 від 03.01.2019 (а.с. 84).

09.04.2019 ФОП ОСОБА_1 подав державному виконавцю заяву, в якій просив про відкладення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та просив зняти арешт з рахунків (а.с. 87), в задоволені якої державним виконавцем відмовлено у зв`язку із тим, що остання була подана без будь-яких документів, які б підтверджували викладене у заяві (а.с. 92).

Надалі державним виконавцем при примусовому виконанні наказу Господарського суду Івано-Франківської області №29 від 03.01.2019 за участю понятих, у присутності інспекторів міської варти встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений 3-місячний строк самостійно не виконав без поважних причин вказаний наказ, у зв`язку із чим складено акт державного виконавця від 23.04.2019 (а.с. 91).

23.04.2019 державний виконавець керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про накладення штрафу ВП№58139461 в розмірі 1700,00 грн за невиконання рішення суду, якою зобов`язав позивача протягом десяти робочих днів виконати рішення та попередив про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с. 89).

23.04.2019 відповідачем також винесено попередження №12.8-26/0239, в якому, зокрема, зазначено, що в разі невиконання боржником наказу Господарського суду Івано-Франківської області №29 від 03.01.2019 його буде притягнуто до кримінальної відповідальності (а.с. 90).

Постанова про накладення штрафу від 23.04.2019 ВП№58139461 та попередження від 23.04.2019 за №12.8-26/0239 отримані позивачем 25.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (. а.с. 90 на звороті).

10.05.2019 державним виконавцем винесено вимогу за №128-26/657, в якій повідомив позивача, що 13.05.2019 буде проводитись повторно перевірка виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №29 від 03.01.2019 та зобов`язав ФОП ОСОБА_1 13.05.2019 о 10:00 год. бути присутнім при перевірці виконання рішення суду, повідомивши при цьому про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

11.05.2019 позивач звернувся до Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області із клопотанням про відкладення виконання виконавчих дій (а.с. 94), однак виконавець відмовив у задоволенні клопотання, оскільки ФОП ОСОБА_1 не надано підтверджуючих документів, які б свідчили про законні підстави, причини невиконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області та вимоги державного виконавця (а.с. 98).

13.05.2019 державний виконавець повторно здійснив вихід за місцем виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №29 від 03.01.2019 з метою перевірки виконання рішення боржником, однак рішення суду позивачем не виконано про що державним виконавцем складено акт від 13.05.2019 за участю понятих (а.с. 97). Боржник ФОП ОСОБА_1 на вимогу державного виконавця не прибув та не повідомив про причини неприбуття.

У зв`язку із цим, 13.05.2019 державний виконавець керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про накладення штрафу ВП№58139461 в розмірі 3 400,00 грн. за невиконання рішення суду, якою попередив боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с. 96).

14.05.2019 державним виконавцем направлено Рогатинському відділенню поліції Тисменицького відділу Головного управління Національної поліції у Івано-Франківській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за №12.8-26/5752 (а.с. 99).

Вважаючи, що відповідачем протиправно винесено оскаржену постанову про накладення штрафу від 13.05.2019 в розмірі 3 400,00 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець у межах наданих йому повноважень, діяв правомірно та законно виніс оскаржену постанову про накладення штрафу, натомість позивач, в порушення положень 124, 129-1 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України (щодо обов`язковості виконання рішень суду, які набрали законної сили), не виконав і надалі не виконує наказ №29 від 03.01.2019, який виданий на виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.04.2018, що набрало законної сили 24.07.2018.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII ).

Згідно з статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIII: за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Зокрема, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено вище, 13.05.2019 державним виконавцем прийнято постанову ВП №58139461 про накладення на позивача за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, та накладено штраф в розмірі 3400,00, а також попереджено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Проте, вказаній постанові передувала постанова відповідача від 23.04.2019 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700,00 грн, яка була предметом судового розгляду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року у справі №300/1012/19 визнано протиправною та скасовано цю постанову про накладення штрафу від 23.04.2019 у ВП №58139461 у розмірі 1700,00 грн.

За результатами апеляційного перегляду цього рішення постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року вищевказане рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду від 08 жовтня 2019 року у справі №300/1012/19 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Рогатинського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу відмовлено.

У відповідності до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вищевказаним судовим рішенням скасовано постанову про накладення штрафу у розмірі 1700,00 грн за первісне невиконання боржником рішення суду у встановлений строк, що у свою чергу виключає можливість для застосування до позивача оскаржуваною повторною постановою державного виконавця від 13.05.2019 штрафу за повторне не виконання рішення суду без поважних причин. Тобто, відсутня повторність невиконання рішення суду.

Суду першої інстанції було відомо про дане рішення, яким скасовано постанову про накладення штрафу від 23.04.2019 у ВП №58139461 у розмірі 1700,00 грн, проте суд не взяв до уваги вказаних обставин та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, колегія дійшла переконання, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям постанови, якою адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід задовольнити з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 242, 243, 246, 250, 272, 287, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у справі № 300/1144/19 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Рогатинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про накладення штрафу від 13.05.2019 у ВП №58139461 на суму 3400,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. Р. Курилець