Справа № 200/10922/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409" (85103, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Соборності, 1, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна 11-1, ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 06 серпня 2019 року № 081418.

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409" (87534, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 53-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна 11-1, ) судовий збір, сплачений за подання позову у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

При цьому, судом при ухваленні судового рішення щодо вимог про компенсацію витрат на правову допомогу, встановлено позивачу строк для надання до суду доказів понесених витрат на правову допомогу (що свідчать про фактично понесені витрати) протягом 5 днів з моменту отримання рішення у справі.

На виконання рішення, у встановлений судом строк, представником позивача надано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру фактично понесених витрат на правничу допомогу.

Разом із тим, матеріалами справи підтверджено, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву, як на позовну заяву в цілому, так і на вимогу щодо стягнення витрат понесених позивачем на правничу допомогу. Клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу також не надано.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено ч.2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно Наказу Донецького окружного адміністративного суду від 09.09.2019 №174/В-г, судді Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В. надано відпуску з 24.10.2019 по 08.11.2019.

Враховуючи вищевикладене, розгляд проведено 21.11.2019 тобто в межах десяти днів з дня отримання відповідних документів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу.

Враховуючи, що рішення у справі прийнято в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, вирішення питання щодо ухвалення додаткового судового рішення також здійснюється у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про компенсацію витрат на правову допомогу, з огляду на таке.

Стаття 143 КАС України.

1. Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

2. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

3. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

5. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Окрім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, з аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що додаткове судове рішення може бути прийняте у випадках, чітко встановлених процесуальним законом (стаття 252 КАС).

Суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися не вирішені певні вимоги особи, яка бере участь у справі, зокрема щодо судових витрат, якщо вказане питання не було вирішено.

У розумінні ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 7 ст. 134 КАС України)

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Поряд із цим обов`язок доведення неспівмірності покладається на сторону, що заперечує проти заявленого розміру витрат на правничу допомогу адвоката.

Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409» та Адвокатським об`єднанням «Декстра» (далі АО) укладено договір про надання правничої допомоги б/н від 30.08.2019.

Предметом даного договору є надання адвокатами АО допомоги з питань оскарження постанови №081418, винесеної Державною службою України з безпеки на транспорті від 06.08.2019.

Відповідно до п. 4.2 договору обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару за наступними показниками:

- вартість послуг АО наданих Клієнту, в тому числі щодо виконання пункту 2.1 (обов`язки АО) визначається на підставі звіту витраченого часу адвоката АО з розрахунку 1 (одна) година витраченого часу адвоката АО дорівнює 900 грн.;

- вартість представництва інтересів Клієнта у судовому засіданні (участь адвоката АО у судовому засіданні) складає 1000 грн. за кожне судове засідання незважаючи на його тривалість.

Згідно п.4.3 перелік та обсяг наданих послуг, а також розмір Гонорару АО погоджується за взаємною угодою сторін на підставі звіту витраченого часу адвоката АО та оформляється додатковою угодою до цього Договору.

04.09.2019 між АО та ПУАТ «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409» укладено додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги б/н від 30.08.2019, згідно якої сторони дійшли взаємної згоди щодо переліку обсягу та вартості послуг АО та визначення розміру гонорару АО у розмірі 1 620 грн.

Представництво інтересів позивача у даній справі здійснювалося адвокатом АО «Декстер» Бабічем В.О. Факт роботи у вказаному адвокатському об`єднанні підтверджується витягом з офіційного веб-сайту «Національної Асоціації Адвокатів України.

Право на зайняття адвокатською діяльністю Бабіча В. О. підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5090 від 25.07.2018.

Згідно звіту витраченого часу адвоката Бабіч В.О., за договором про надання правничої допомоги б/н від 30.08.2019, адвокатом виконано наступний обсяг робіт:

- аналіз чинного законодавства - витрачено 0,5 год., вартість грн. за одиницю 900 грн., загальна вартість 450 грн.;

- складання позовної заяви - витрачено 1,3 год., вартість грн. за одиницю 900 грн., загальна вартість 1170 грн.

- всього гонорар складає 1620,00 грн.

12 вересня 2019 року Адвокатським об`єднанням «Декстра» виставлено рахунок №116 на оплату послуг у розмірі 1 620,00 грн.

Згідно платіжного доручення №1645 від 20.09.2019 ПУАТ «Костянтинівським автотранспортним підприємством 11409» сплачено Адвокатському об`єднанню «Декстра» суму у розмірі 1 620,00 грн. згідно рахунку № 116.

Факт виконання вказаних робіт підтверджується Актом прийому-передачі наданих послуг від 20.09.2019 за змістом якого підтверджено виконання сторонами умов договору від 30.08.2019 № б/н, зокрема, його оплату.

Пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

З приводу зазначеного питання висловлювався і Конституційний Суду України, так, пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

Досліджуючи надані представником позивача документи, суд встановив, що предметом даного договору є надання адвокатами АО «Декстер» допомоги з питань оскарження постанови від 06.08.2019 № 081418, винесеної Державною службою України з безпеки на транспорті, яка була предметом спору у даній справі. Посилання на номер справи фактично не могло бути здійснено, оскільки договір, додаткова угода, звіт, та акт виконаних робіт складено до відкриття провадження у справі (отримання позивачем ухвали про відкриття). Однак, у звіті визначено, що правова допомога надається у Донецькому окружному адміністративному суді. Предметом правової допомоги адвоката було правове опрацювання та написання позовної заяви. У подальшому ухвалою суду від 16 вересня 2019 року розгляд справи здійснено у спрощеному провадженні (без повідомлення та виклику сторін у справі).

Також судом встановлено, що рахунок на оплату від 12.09.2019 № 116 та платіжне доручення від 20.09.2019 №1645 містять розбіжність у графі «призначення платежу» в частині визначення дати договору про правову допомогу, проте, усі інші реквізити відповідають вказаному вище рахунку на оплату, у тому числі міститься посилання на номер та дату такого рахунку на оплату, тому суд кваліфікує це як технічну помилку, що на зміст правовідносин не впливає.

Рахунок та платіжне доручення, як первинні документи, відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-14, містять всі необхідні реквізити.

При цьому неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні)

Враховуючи характер справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, суд вважає обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

Постановляючи вказані вище висновки, судом враховано правову позицію Верховного Суду викладену у додатковій постанові від 05.09.2019 справа № 826/841/17.

Таким чином, оскільки наданими до суду документами витрати на правничу допомогу у даній адміністративній справі підтверджено, суд дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 132, 139, 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення у справі № 200/10922/19-а - задовольнити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409" (87534, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 53-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна 11-1, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 1 620,00 грн. (одна тисяча шістсот двадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2019 року.

Суддя І.В. Буряк