Справа № 160/5524/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2019 року Справа № 160/5524/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-1685-52/04-63 від 04.02.2019 року, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № Ф-1685-52/04-63 від 04.02.2019 року про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 18 276,72 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він отримав вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальну суму 18 276,72 грн. Вважає вказану вимогу протиправною, оскільки, хоча і був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, підприємницької діяльності не здійснював. Тому у податкового органу відсутні підстави для нарахування єдиного соціального внеску. Крім того, вказано, що оскільки жодної звітності, бухгалтерських та інших документів позивачем з 2012 року до контролюючого органу не подавалось, вимога про сплату недоїмки сформована контролюючим органом з порушенням встановленого чинним законодавством порядку формування, оформлення, надсилання та пред`явлення до примусового виконання, за відсутності акта документальної перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску лише на підставі даних інформаційної системи контролюючого органу та з порушенням строків обчислення боргу зі сплати єдиного внеску, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1685-52/04-63 від 04.02.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем 16.07.2019 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 01.08.2019 року. Щодо задоволення заявлених позовних вимог відповідач заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що вимога про сплату боргу формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму, що перевищує 10 гривень. Платник податків, який знаходиться на загальній системі оподаткування та яким не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, яким податкова звітність не подавалась, повинен був сплатити суму єдиного соціального внеску, яка не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Оскільки ОСОБА_1 у період на дату формування оскаржуваної вимоги був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, останньому правомірно було нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18 276,72 грн.
07 серпня 2019 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що з огляду на положення Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та іншіх платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, облікові дані з інформаційної системи органу доходів і зборів не є самостійною підставою для формування вимоги про сплату недоїмки з ЄСВ, оскільки внесення відповідних даних до інформаційної системи відбувається на підставі відповідних первинних документів, перелік яких визначений цим Порядком (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Соборним відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 19.07.2019 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
Третя особа не скористалася правом щодо надання пояснень на позов.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 07.11.2007 року зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та на дату формування оскаржуваної вимоги не перебував в стані припинення підприємницької діяльності.
Згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів в інтегрованій картціплптника податків за позивачем рахувалась недоїмка зі сплати єдиного внеску на суму 18 276,72 грн.
04 лютого 2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1685-52/04-63, якою позивачу визначено до сплати 18 276,72 грн. недоїмки з єдиного внеску.
Не погоджуючись з даною вимогою відповідача, позивачем оскаржено останню до Державної фіскальної служби України.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 11.05.2019 року №21757/6/99-99-11-05-02-25 скаргу залишено без задоволення, а вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 року №Ф-1685-52/04-63 залишено без змін.

Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Петренка Д.О. від 03.05.2019 року відкрито виконавче провадження ВП 59013876 з примусового виконання вимоги №Ф-1685-52/04-63 від 04.02.2019 року про стягнення з позивача боргу в сумі 18276,72 грн.

30 травня 2019 року ОСОБА_1 припинив свою підприємницьку діяльність, про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснено відповідний запис.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі якщо фізичною особою-підприємцем не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п.10 Розділу IV Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, що зареєстроний в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за № 508/26953 (далі - Інструкція № 449), обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів здійснюється на підставі актів документальної перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органу доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.

Відповідно до п.п.1, 2 Розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Відповідно до п.3 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до п.4 Розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Таким чином, Законом передбачений обов`язок фізичної особи-підприємця, сплачувати єдиний внесок, незалежно від отримання доходу у розмірі не меншому мінімального страхового внеску.

Тобто, мінімальний розмір обов`язкового платежу прямо визначений Законом, і не залежить від подання чи не подання платником податків відповідної звітності, або здійснення нарахувань контролюючим органом.

Саме Закон визначив розмір зобов`язань платника податків з єдиного внеску.

Оскільки позивач на дату формування податкової вимоги був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, за ним зберігався обов`язок сплачувати єдиний внесок у розмірі, не меншому мінімального страхового внеску.

У інформаційній системи органу доходів і зборів, лише відображається відомості про сплату чи не сплату платниками податків єдиного внеску, розмір та обов`язок сплати якого встановлені напряму Законом.

Пункт 4 Розділу VI Інструкції надає право контролюючим органам формувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) на підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.

Облікові дані з інформаційної системи органу доходів і зборів, є такою ж самостійної підставою для формування вимог, як і акти перевірки чи податкова звітність.

Із зазначеного слідує, що обчислення єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу здійснюється не лише на підставі актів перевірки, але й на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу. Отже, суд відхиляє твердження позивача про те, що вимога про сплату єдиного соціального внеску приймається лише на підставі документальної перевірки, за результатами якої складається акт та приймається рішення.

Аналіз вищенаведених норм свідчить проте, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Аналогічна правова позиція викладена рішенні Верховного Суду N 826/11623/16 від 11.09.2018 року, що відповідно до частини 5 статті 242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Позивачем будь-яких даних про сплату ним єдиного внеску до суду не надано. Виконання ним обов`язку, передбаченого Законом, та у розмірі, встановленому Законом, не підтверджено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно сформував вимогу та направив її на адресу позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № Ф-1685-52/04-63 від 04.02.2019 року є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-1685-52/04-63 від 04.02.2019 року.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у справі не стягуються.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-1685-52/04-63 від 04.02.2019 року - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник