Справа № 815/5351/16
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року

Київ

справа №815/5351/16

адміністративне провадження №К/9901/30850/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року у складі колегії суддів: Романішина В.Л., Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі по тексту - відповідач, Уповноважена особа) щодо не включення його до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про нього, як вкладника, який має право на відшкодування коштів по вкладу у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах встановленої гарантованої суми відшкодування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2017 року визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язано Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів по вкладу у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах встановленої гарантованої суми відшкодування.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що враховуючи укладення позивачем з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» договору банківського вкладу (депозиту) та внесення грошових коштів на рахунок, ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах встановленої гарантованої суми відшкодування.

У поданому відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У ході розгляду справи судами встановлено, що 14.05.2008 між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Пенсійний» №1-1/100232 в іноземній валюті терміном дії один рік із автоматичним продовженням строку.

Позивачем внесені кошти за цим договором в касу банку в розмірі 10000 доларів США.

З метою збільшення суми вкладу до 24016 доларів США, 13.08.2012 між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі начальника відділення №9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Шаф І.Л., укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) Ф&К «Пенсійний» №5539/370 в іноземній валюті строком дії з 16.08.2012 по 21.08.2013 з умовою його продовження на 90 днів за згодою сторін.

Під час дії договору ОСОБА_1 отримував від банку відсотки за ставкою 10% річних та 15.10.2013 йому повернуто з депозитного рахунку 4000 доларів США шляхом перерахування на відкриту у банку картку.

Заявами від 23.12.2013 та від 27.05.2014 ОСОБА_1 звернувся до філії «Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про видачу грошових коштів у розмірі 20014 доларів США та відсотків, визначених умовами договору банківського вкладу, однак Банк не повернув позивачу грошові кошти та не визнав заборгованість, з посиланням на те, що відносно посадових осіб банку порушено кримінальну справу, за наслідками розгляду якої буде вирішено питання щодо повернення коштів позивачу.

За результатами інвентаризації, проведеної інвентаризаційною комісією Банку, встановлено відсутність внесення позивачем грошових коштів по договору від 14.05.2008 №1-1/100232 на суму 10000 доларів США, відсутність самого договору, як на паперовому носії, так і в автоматизованій банківській системі SR-bank, а також відсутність внесення грошових коштів по договору від 13.08.2012 №5539/370 на суму 20014 доларів США, відсутність самого договору, як на паперовому носії, так і в автоматизованій банківській системі SR-bank.

Враховуючи зазначені обставини, ОСОБА_1 22.02.2015 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом про захист прав споживача банківських послуг та стягнення збитків, за результатами розгляду якого рішенням у справі №495/1082/15-ц від 22.04.2015 з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнута на користь позивача матеріальна шкода в розмірі 445835,44 грн.

Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір банківського вкладу (депозиту), який за формою і змістом відповідає вимогам закону, та позивачем внесені кошти на рахунок, а відтак Банк зобов`язаний повернути на вимогу позивача суму вкладу та нараховані відсотки.

З матеріалів справи, також, вбачається, що Правлінням Національного банку України 17.09.2015 прийнято постанову №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої 17.09.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит», яким з 18 вересня 2015 року в Банку запроваджена тимчасова адміністрація.

17.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

01.07.2016 ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з клопотанням про включення його до реєстру вкладників, які мають право на виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом.

Листом від 12.07.2016 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовив позивачу у включенні його до Реєстру вкладників з посиланням на те, що інформація про вклад, щодо якого порушено питання, не міститься у базі даних вкладників, як це вимагається Правилами формування та ведення баз даних про вкладників, затверджених рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №3 від 09.07.2012. Зазначено, що резолютивна частина рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2015 не дає підстав для включення ОСОБА_1 до бази даних вкладників.

Позивача, також, повідомлено, що його визнано кредитором АТ «Банк «Фінанси і Кредит» за заборгованістю, що виникла у Банку перед ним.

Не погоджуючись з вказаною відмовою ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що так як рішенням у цивільній справі №495/1082/15-ц встановлено укладення позивачем з Банком договору банківського вкладу (депозиту), внесення грошових коштів на рахунок, і вказані обставини, в силу вимог ч.1 ст.72 КАС України, не підлягають повторному доказуванню, тому ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах встановленої гарантованої суми відшкодування.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, що обставини, встановленні судовим рішенням у справі №495/1082/15-ц не є підставою для включення інформації про ОСОБА_1 до баз даних вкладників, оскільки вказаним рішенням вирішено стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь позивача не кошти за договором банківського вкладу, а матеріальну шкоду. Судом апеляційної інстанції вказано, що оскільки інформація за договором банківського вкладу з ОСОБА_1 не обліковувалася та на момент початку процедури виведення Фондом банку з ринку інформація про позивача, як вкладника АТ «Банк «Фінанси і Кредит», в базі даних не містилася, тому відсутні підстави для визнання незаконними дій відповідача щодо не включення інформації про позивача, як про вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів дослідивши спірні правовідносини, зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), під поняттям вкладник розуміється фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Разом з тим, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, що інформація за договором банківського вкладу з ОСОБА_1 не обліковувалася та на момент початку процедури виведення Фондом банку з ринку інформація про позивача, як вкладника АТ «Банк «Фінанси і Кредит», в базі даних не містилася, тому суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання незаконними дій відповідача щодо не включення інформації про позивача, як про вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Судом апеляційної інстанції вірно вказано, що обставини, встановленні судовим рішенням у справі №495/1082/15-ц не є підставою для включення інформації про ОСОБА_1 до баз даних вкладників, оскільки вказаним рішенням вирішено стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь позивача не кошти за договором банківського вкладу, а матеріальну шкоду.

Крім того встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи довідки АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 24.02.2017 №3-037610/1159 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.04.2016 №488 затверджено перелік (реєстр) акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому міститься інформація про включення кредиторської вимоги №19353 від 21.01.2016 від ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів та віднесено її до восьмої черги вимог кредиторів на суму 450 835,44 грн. Даний розподіл поданих ОСОБА_1 кредиторських вимог було здійснено у відповідності до ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов`язання Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів по вкладу у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах встановленої гарантованої суми відшкодування, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Не дають підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції також інші, зазначені у касаційній скарзі, аргументи позивача, позаяк вони не применшують і не змінюють основних правових висновків та мотивів суду.

Суд також, звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі "Проніна проти України" зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук