Справа № 640/14402/16-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 листопада 2019 року
м. Київ
справа №640/14402/16-а
адміністративне провадження №К/9901/20102/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача Саприкіної І. В.,
суддів Тацій Л. В., Чиркіна С. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя Макаренко Я. М., судді: Шевцова Н. В., Мінаєва О. М.) від 08 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі ГУ ПФУ у Харківській області), у якому просив:
визнати протиправними дії (бездіяльність) Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання ОСОБА_1 нової довідки про додаткові грошові забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 місяця служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), і яка містить відомості про розмір щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скласти та надати позивачу нову довідку про додаткові грошові забезпечення ОСОБА_1 , яка містить відомості про розмір щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні;
зобов`язати відповідача протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили подати звіт про виконання судового рішення.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2016 року позов задоволено в повному обсязі.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено. Постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2016 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Приймаючи таке судове рішення, апеляційний суд виходив з того, що включення винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні до складу грошового забезпечення, що виплачується військовослужбовцям, та сплата з вказаних складових внесків на загальнообов`язкове страхування не доводить наявність підстав для включення їх до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оскільки такі підстави законодавчо не закріплені.
Не погодившись із вказаними вище судовим рішенням, ОСОБА_1 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
На обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що згадані вище суми додаткових видів грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 09 березня 2017 року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким КАС України викладено в новій редакції.
Відповідно до підп. 4 п. 1 розд.«Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 20 листопада 2019 року прийняв цю справу до провадження та призначив її до розгляду.
Відповідно до ст. 341 України (у редакції Закону № 2147-VIII) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.
Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 Московського районного військового комісаріату м. Харкова ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.
Зі змісту наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18 листопада 2014 року № 104 вбачається, що ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у службове відрядження до м. Слов`янськ для виконання завдань, згідно Закону України «Про боротьбу з тероризмом» (учать у АТО) з 18 листопада 2014 року на підставі розпорядження ПСхТУ від 16 жовтня 2014 року № 3/2/2-1932.
В подальшому позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону № 2262-XII. Розмір пенсії обчислено з урахуванням документів, які були надані відповідачем, а саме: довідки Військової частини НОМЕР_1 від 06 жовтня 2015 року № 438 та грошового атестату № 400, з якого убачається, що ОСОБА_1 забезпечений наступними видами грошового забезпечення за останньою штатною посадою: посадовим окладом, окладом за військове звання, надбавкою за вислугою років 40 %, надбавкою за виконання важливих завдань під час проходження служби, премією, щомісячною грошовою винагородою 60 %. Крім того, ОСОБА_1 використана відпустка за 2015 рік, допомога на оздоровлення, матеріальна дорога для вирішення соціально-побутових питань за 2015 рік та грошова допомога при звільненні.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 06 жовтня 2015 року № 438, виданої ОСОБА_1 , установлені наступні визначення додаткових видів грошового забезпечення з 01 серпня 2013 року по 30 вересня 2015 року, а саме: надбавка за виконання особливих завдань, надбавка за кваліфікацію (2 клас), премія, щомісячна додаткова грошова винагорода.
Оскільки до зазначеної довідки не було включено розмір щомісячної грошової винагороди (60 %), грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, винагороди за участь в АТО та одноразової грошової допомоги, 27 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про складання та видачі йому нової довідки, яка б містила вказані вище додаткові грошові забезпечення.
Однак, листом Військової частини НОМЕР_1 від 15 вересня 2016 року № 1/33-2753/х-44 повідомлено позивача, що згідно ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII види грошового забезпечення (щомісячна грошова винагорода у розмірі 60 %, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, винагорода за участь в АТО та одноразова грошова допомога) не входять до складу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру грошового забезпечення для нарахування пенсії. Відповідач вважає, що правових підстав для надання довідки ОСОБА_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії з урахуванням інших додаткових видів грошового забезпечення (щомісячної грошової винагороди у розмірі 60 %, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, винагороди за участь в АТО та одноразової грошової допомоги) немає.
Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним адміністративним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи про оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій, перевіривши матеріали справи й заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Частиною 1 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За ч. 1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ установлено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі КМУ).
Відповідно до п. 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення, зокрема, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (справа № 21-70а15).
Отже, колегія суддів вважає, що висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманої позивачем грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безпосередню участь в АТО та одноразової грошової допомоги при звільненні, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання відповідача скласти та надати позивачу нову довідку про додаткові грошові забезпечення ОСОБА_1 , яка містить відомості про розмір винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Водночас, колегія суддів вважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача скласти та надати нову довідку про додаткове грошове забезпечення, яка містить щомісячну додаткову грошову винагороду (60 %) та індексацію, з огляду на таке.
Статтею 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі Закон № 2017-III) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч. 2 ст. 19 Закону № 2017-III).
За ст. 9 Закону № 2017-III передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII).
Згідно ст. 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
З аналізу вказаних вище законодавчих норм убачається, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум для розрахунку пенсії військовослужбовцям.
Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17, від 15 квітня 2019 року у справі № 522/9659/16-а.
Крім того колегія суддів зазначає, що отримувана позивачем згідно грошового атестата щомісячна додаткова грошова винагорода (60 %), з якої утримувався єдиний внесок, також має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі № 760/5859/16-а та від 21 серпня 2019 у справі № 569/19058/17.
Ураховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання відповідача скласти на надати позивачу нову довідку про додаткове грошового забезпечення, яка містить щомісячну додаткову грошову винагороду та індексацію. В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Керуючись ст. 195, 345, 349, 351, 355, 356 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання дій (бездіяльність) протиправними та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 скласти та надати ОСОБА_1 нову довідку про додаткові грошові забезпечення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», і яка містить відомості про розмір щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позову в цій частині.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про додаткове грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка містить відомості про розмір щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скласти та надати ОСОБА_1 довідку про додаткове грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка містить відомості про розмір щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації.
У решті постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач: І. В. Саприкіна
Судді: Л. В. Тацій
С. М. Чиркін