Справа № 236/4451/19
Суддя: Саржевська І. В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 236/4451/19

20 листопада 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Саржевської І.В.,

при секретарі Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до т.в.о. начальника СРПП Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області ст. лейтенанта поліції Іванова Дмитра Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 616325 від 29.10.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до т.в.о. начальника СРПП Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області Іванова Д.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 616325 від 29.10.2011 року.

Позивач повідомляє, що постановою співробітника поліції від 29.10.2019 року відносно нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 51,00 грн.. При цьому співробітник поліції вбачав у діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, зазначив, що 29.10.2019 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , під час керування транспортним засобом не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п/п. «в» п.2.3. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити, на підставі яких доказів працівником поліції було зроблено висновок про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, постанова не містить у собі посилання на будь-які докази по справі. Також, на думку ОСОБА_1 , працівник поліції незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинення транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого на розгляд справи, відтак, позивача було позбавлено можливості реалізувати у повному обсязі права, надані ст. 268 КУпАП.

За твердженням позивача, в оскаржуваній постанові неправильно зазначено реєстраційний номер транспортного засобу, котрим керував ОСОБА_1 , та належність вказаного автомобіля певній особі. Зокрема, автомобіль марки «Opel Kadett» насправді має реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 ; в свою чергу ОСОБА_2 належить автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 , марки ВАЗ-21063, що підтверджено інформацією зі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.

Позивач додатково вказує, що відповідачем не було дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначеної нормами ст.ст. 278,279 КУпАП.

З огляду на таке, ОСОБА_1 просить суд визнати дії т.в.о. начальника СРПП Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області Іванова Д.О. протиправними і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 616325 від 29.10.2019 року.

На підставі ч.5 ст. 262 КАС України судом ухвалено рішення про розгляд справи спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач не повідомляв про врегулювання публічно-правового спору між ним та посадовою особою територіального органу Національної поліції у позасудовий спосіб. Відповідач не надав відзиву на позовну заяву Роменського О. С ..

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 236/4451/19, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Лиман Донецької області, є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13-16).

Позивач має посвідчення водія категорії « В1 », «В», «С1», «С» серії НОМЕР_8, видане 09.10.2013 року Центром ДАІ № 1417, дійсне до 09.10.2043 року(а.с.17).

Згідно із наданою позивачем копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 13.12.2016 року Територіальним сервісним центром МВС № 1443, транспортний засіб - автомобіль марки «Opel Kadett» , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, тип «загальний легковий седан -В», належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.17).

Згідно із наданою позивачем копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 13.02.2009 року ВРЕР м. Костянтинівки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ -21063» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, тип «легковий седан», належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.18).

Як вбачається із копії документа, наданого ОСОБА_1 до суду, постановою т.в.о. начальника СРПП Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області Іванова Д.О. від 29.10.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, відносно нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 51,00 грн.. При цьому співробітник поліції вбачав у діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, зазначив у постанові, що 29.10.2019 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , під час керування транспортним засобом не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п/п. «в» п.2.3. Правил дорожнього руху (а.с.19).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

За правилами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема, передбачені частини першою, другою, третьою, п`ятою і шостою ст. 121 КУпАП.

Норми ч.5 ст. 121 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки - у виді накладення штрафу в розмірі штрафу в розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п/п. «в» п.2.3 Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

В розглядуваній справі відповідач не виконав покладеного на суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст. 77 КАС України). Зокрема, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, котрі б свідчили, що подія правопорушення, котре ставиться в вину ОСОБА_1 , дійсно мала місце.

Згідно з ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами. Натомість в оскаржуваній постанові відсутні пояснення ОСОБА_1 щодо обставин справи, відсутнє посилання на будь-які інші докази, котрі мали бути отримані працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу і надати відповідачу можливість стверджувати про наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення.

Водночас позовна заява ОСОБА_1 не містить будь-яких заперечень з приводу зафіксованого у постанові факту керування позивачем транспортним засобом із порушенням правил користування ременем безпеки. Сам позивач такого факту не заперечує. Позивачу працівником поліції були роз`яснені його права та обов`язки у справі про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 268 КУпАП, строк оскарження постанови, копія постанови була вручена ОСОБА_1 .. Позивач з причини розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським на місці зупинки транспортного засобу об`єктивно не мав можливості скористатись правовою допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права. Судом не встановлено порушень права ОСОБА_1 знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. При цьому позивач не заперечує отримання ним відповідних роз`яснень від працівника поліції, отримання від відповідача копії постанови у справі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 у позовній заяві не вказує на будь-які заявлені ним працівнику поліції клопотання, котрі були б залишені без належного реагування відповідача.

Таким чином, відповідачем було зафіксовано подію адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , однак не дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`ясовано достовірно реєстраційного номеру транспортного засобу, що ним керував позивач під час події, не з`ясовано належності керованого позивачем автомобіля конкретній особі.

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Хоча судом було констатовано порушення працівником поліції порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, однак при розгляді справи не було з`ясовано наявності обставин, визначених ч.2 ст. 284, ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки недотримання працівником поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу, що перешкодило реалізації права позивача на користування правовою допомогою, відсутність посилання на докази, взяті до уваги працівником поліції, відсутність зафіксованих об`єктивних даних щодо реєстраційного номеру транспортного засобу, права власності конкретної особи на цей транспортний засіб) саме по собі не виключає наявності у діях позивача ознак правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_1 не заперечує факту керування ним транспортним засобом з порушенням правил користування ременем безпеки, то суд вважає за необхідне визнати дії відповідача протиправними, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи). Суд звертає увагу відповідача на необхідність під час нового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надати йому можливість користуватись правовою допомогою адвоката, забезпечити йому можливість ознайомлення у повному обсязі з доказами, на підставі яких працівником поліції було зафіксовано подію правопорушення, кваліфіковану за ознаками ч.5 ст. 121 КУпАП.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст. 132 КАС України судовий збір віднесено до складу судових витрат.

Вимоги позивача за своєю сутністю стосуються оскарження постанови правозастосовного органу у справі про адміністративне правопорушення. У постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 року у справі № 21-1410а16 висловлена правова позиція, згідно з якою у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287,288 КУпАП, ст.ст. 2,3,4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору.

Згідно із ч.5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судові витрати у справі слід компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.8, 19, 62, 64, 68 Конституції України, ст. 2, 5, 6, 7, 19, 132, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до т.в.о. начальника СРПП Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області ст. лейтенанта поліції Іванова Дмитра Олеговича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 616325 від 29.10.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о. начальника СРПП Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області ст. лейтенанта поліції Іванова Дмитра Олеговича у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 616325 від 29.10.2019 року,якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на підставі ч.5 ст. 121 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 51,00 грн..

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) - до Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області (адреса: Донецька область, м. Лиман, вул. Свободи,27).

Звернути увагу посадових осіб Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області на необхідність під час нового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надати йому можливість користуватись правовою допомогою адвоката, забезпечити йому можливість ознайомлення у повному обсязі з доказами, на підставі яких працівником поліції було зафіксовано подію правопорушення, кваліфіковану за ознаками ч.5 ст. 121 КУпАП.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення.

Суддя -