Справа № 2540/3116/18
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/3116/18 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Суркової Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Ріпкінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Ріпкнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 22 січня 2019 року, позов задоволено.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року замінено боржника Ріпкинське об`єднане управління Пенсійного фонду України його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області у виконавчому провадженні ВП № 58558841, відкритому на підставі виконавчого листа № 2540/3116/18, виданого 11 лютого 2019 року Чернігівським окружним адміністративним судом.

10 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівські області протягом визначеного судом строку подати звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року в задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівські області протягом визначеного судом строку подати звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється шляхом відповідної вказівки у судовому рішенні, прийнятому за наслідками розгляду справи по суті.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно зі статтею 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частина 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами підпункта 1 пункту 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає зміст рішення, у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Тим часом, Кодекс адміністративного судочинства України містить розділ IV під назвою «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах».

У вказаному розділі є стаття 382 «Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах».

Частиною 1 цієї правової норми закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За результатами аналізу наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів приходить до висновку, що законодавець передбачив два варіанти встановлення судового контролю: 1) під час ухвалення рішення по суті спору; 2) після винесення рішення в ході його виконання.

При цьому, суд звертає увагу на те, що застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, під час вирішення питання про наявність підстав для встановлення судового контролю, суд має надати правову оцінку доводам позивача, зокрема, щодо невиконання відповідачем - суб`єктом владних повноважень рішення суду, яке набрало законної сили.

Однак, під час розгляду клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, судом першої інстанції не було надано правової оцінки доводам заявника в частині невиконання суб`єктом владних повноважень рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року.

Наведене свідчить про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Посилання суду першої інстанції на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі №805/516/18-а, колегія суддів вважає помилковим.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, справа №805/516/18-а на розгляд до Великої Палати Верховного Суду не передавалась.

Тим часом, 23 квітня 2019 року Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду було розглянуто клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням постанови Верховного Суду від 12 лютого 2019 року.

За результатами розгляду зазначеного клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки постанова Верховного Суду від 12 лютого 2019 року виконана відповідачем.

Натомість, колегія суддів враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в ухвалі від 20 червня 2018 року по справі №800/592/17, якою клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року було задоволено.

Тим часом, положеннями частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено виключну підсудність питання про встановлення судового контролю, а саме суду, який ухвалив судове рішення.

Як убачається із матеріалів справи, рішення по суті спору було ухвалено Чернігівським окружним адміністративним судом, а тому виключено до компетенції зазначеного суду віднесено питання про встановлення судового контролю за виконанням такого судового рішення.

За змістом частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до неправильного вирішення питання, тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 34, 243, 312, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька

(Повний текст постанови складений 20 листопада 2019 року.)