Справа № 320/2364/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року № 320/2364/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Вишгородського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Вишгородського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області щодо відмови позивачу у встановленні підвищення пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни на 25 відсотків до його основної пенсії з 12.12.2018 (з часу надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни);

- зобов`язати Вишгородське об`єднане Управління пенсійного фонду України Київської області встановити позивачу підвищення пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни на 25 відсотків до основної пенсії з 12.12.2018 (з часу надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни), нарахувати та виплатити підвищену пенсію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у встановлені підвищення пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни на 25 відсотків до основної пенсії, починаючи з часу надання йому відповідного статусу, тобто з 12.12.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами прощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не скористався визначеним статтею 162 КАС України правом на подачу відзиву на позову заяву.

11 листопада 2019 року представник відповідача через службу діловодства суду подав клопотання про закриття на підставі п.8 ст. 238 КАС України провадження у даній справі, у зв`язку з виправленням суб`єктом владних повноважень оскаржуваних позивачем порушень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року замінено відповідача Вишгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду у Київській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , з 17 жовтня 2017 року перебуває на обліку в Вишгородському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації № 3182 від 12.12.2018, ОСОБА_1 має статус «Особи з інвалідністю внаслідок війни» 3 групи та право на пільги передбачені п. 9 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.11). Вказане також підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 від 26.02.2019 (а.с. 15).

20 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення йому на підставі постанови КМУ від 28.12.2011 № 1381 підвищення до основної пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни, з 12.12.2018 (з часу надання статусу) (а.с.12).

Листом голови комісії з припинення Вишгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 26.03.2019 № 97/З-01 ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до його заяви, 20.12.2018 здійснено перерахунок щодо надання надбавки заявнику, як особі з інвалідністю внаслідок війни, в результаті чого розмір його пенсії за віком становить 10 608,84 грн., з яких: 9 066,66 грн. розмір пенсії за віком, 808,38 грн. доплата за понаднормативний стаж (за 54 роки), 284,70 грн. додаткова пенсія інвалідам 3 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС, 449,10 грн. підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 3 групи. Розмір пенсії визначено згідно вимог чинного пенсійного законодавства (а.с.13).

Не погоджуючись з вищевказаним листом відповідача, який вважає фактичною відмовою у встановленні йому відповідного підвищення до пенсії, позивач звернувся до суду адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно п. 9 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 за №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» встановлено, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статей 13 і 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», збільшуються на 25 відсотків.

Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, сум індексації та інших доплат до пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 має статус «Особи з інвалідністю внаслідок війни» 3 групи та відповідно має право на збільшення розміру пенсії на 25 відсотків, передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 за №1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Тобто, отримавши статус особи з інвалідністю позивач мав законні і виправдані очікування того, що розмір його пенсії, на підставі поданої ним заяви, буде збільшений на 25%.

Так, з листа відповідача виходить, що після здійснення перерахунку пенсії позивачу щодо надання надбавки як особі з інвалідністю внаслідок війни, підвищення на 25% не відбулося.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області заявляючи клопотання про закриття виконавчого провадження у справі зазначено, що позивач дійсно має право на підвищення пенсії як особа з інвалідністю внаслідок війни на 25% до основної пенсії, з 12.12.2018. Разом з тим, даний перерахунок не був проведений автоматично у зв`язку з порушенням звичного режиму функціонування програмного забезпечення.

08.12.2010 Управлінням було здійснено відповідний перерахунок пенсії, що підтверджується копією розпорядження від 08.12.2010 та нараховано доплату у розмірі 2 266,67 грн.

Доплату за період з 12.12.2018 по 30.11.2019 в сумі 27 130,59 грн. було нараховано та буде виплачено ОСОБА_1 у грудні 2019 року, що підтверджується виплатним протоколом від 01.12.2018-30.11.2019.

Отже, з вищевикладеного виходить, що перерахунок пенсії у зв`язку з її підвищенням, на яку позивач має гарантоване право як особа з інвалідністю внаслідок війни та її виплата, не було здійснено з вини відповідача, станом на момент розгляду справи дане порушення не усунуто, доплата у зв`язку з перерахунком не виплачена, чим порушуються права та законні інтереси позивача.

Посилання відповідача на самостійне усунення вищевказаних оскаржуваних порушень судом не приймаються до уваги, адже дані твердження не підтверджено жодним доказом. Навпаки згідно наданих пояснень доплата до пенсії позивачу за період з 12.12.2018 по 30.11.2019 буде виплачена лише в грудні 2019 року. Тобто, на час розгляду справи порушенні права позивача не відновлені.

Порушення звичного режиму функціонування програмного забезпечення пенсійного фонду не може обмежувати право особи на отримання визначених законом соціальних пільг.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог частини третьої статті 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, а позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з вимогами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору, таким чином, судовий збір за рахунок відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-77, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Вишгородського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Київської області щодо відмови позивачу у встановленні підвищення пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни на 25 відсотків до його основної пенсії з 12.12.2018 (з часу надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) встановити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) підвищення пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни на 25 відсотків до основної пенсії, з 12.12.2018 (з часу надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни), нарахувати та виплатити підвищену пенсію, з 12.12.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 19.11.2019

Суддя Я.В. Горобцова