Справа № 300/865/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9972/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Чопко Ю. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року у справі № 300/865/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції -Панікар І. В.,

час ухвалення рішення - 01.08.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 01.08.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, в якому просив визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити донарахування пенсії державного службовця в розмірі 90% працюючого на відповідній посаді судді за січень-квітень 2016 року, за грудень 2016 - 2017 років, за січень - грудень 2018 років, за січень - квітень 2019 років, з відрахуванням виплачених сум у розмірі 80% за цей період; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити донарахування пенсії державного службовця в розмірі 90% працюючого на відповідній посаді судді із суми 13780 грн. за січень - квітень 2016 року, суми 14500 грн. за травень - листопад 2016 року, із суми 16000 грн. за грудень 2016 року - грудень 2017 року, із суми 17620 грн. за січень - березень 2018 року та суми 26430 грн. за березень грудень 2018 року і січень-квітень 2019 року з відрахуванням виплачених сум в розмірі 80% за цей період та виплатити недораховані суми пенсії і проводити такий перерахунок в подальшому, відповідно до наданих довідок про зарплату.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року у задоволенні позов відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що абз.2 розділі II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», в якому вказано, що обмеження пенсії максимальним розміром встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне грошове довічне утримання) призначена до набрання чинності цим законом (02 березня 2015 року) поширюється і на позивача. У Законі Україні «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, який набрав чинності 10 серпня 2016 року в розділі 4 «Прикінцеві положення» в п.12 зазначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим законом мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» (в редакції 1993 року з наступними змінами та доповненнями) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції 1993 року з наступними змінами та доповненнями) у порядку визначеному для осіб, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Крім того, апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неприйняття до уваги того факту, що пенсія позивачу призначена у грудні 1999 року як державному службовцю, а тому покликання в оскаржуваному судовому рішенні на те, що посада судді не включена до переліку осіб, яким пенсія призначається та перераховується, визначеному постановою Кабінетом Міністрів України №1013 є помилковим та не стосується змісту спірних правовідносин. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що позивачу у 1999 році призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від посадового окладу. Разом з тим, оскільки постановою Івано-Франківського міського суду від 02 листопада 2012 року у справі №0907/15456/2012 вирішувалося питання не самого відсоткового відношення при перерахунку пенсії, а перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням посадових окладів, тому такий перерахунок необхідно проводити з врахуванням вимог ст.37 Закону України «Про держану службу» в редакції Закону №3668- VI від 08 липня 2011 року, що діяла на дату, з якої проводиться перерахунок пенсії на виконання рішення суду, тобто в розмірі 80% від заробітку, а не 90 %. Також звернув увагу на те, що відповідно до ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, яка набрала чинності з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців. Норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не містять такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців. Механізм перерахунку пенсії державних службовців було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії". Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 2015 року внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", зокрема, п.4 (про перерахунок пенсії) - виключено. Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова Кабінету Міністрів України № 1013 не містить. Враховуючи наведене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач (апелянт) - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача (апелянта), перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження, у період з 21 лютого 1982 року по 10 грудня 1999 року працював на посаді судді.

З 11 грудня 1999 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 90% від посадового окладу.

Загальний страховий стаж позивача становить 42 роки 3 місяці, стаж державної служби - 37 років.

15 січня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП №35950865 щодо примусового виконання виконавчого листа №0907/15456/2012, виданого Івано-Франківським міським судом 07 грудня 2012 року щодо зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця, починаючи з 01 січня 2012 року з урахуванням розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в розмірі 12017,60 грн., з 01 квітня 2012 року з урахуванням розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в розмірі 12252,80 грн., з 01 липня 2012 року з урахуванням розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в розмірі 12342,40 грн., з 01 жовтня 2012 року з урахуванням розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в розмірі 12521,60 грн. 60 коп. відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та виплатити недораховані суми пенсії державного службовця.

При цьому перерахунок здійснено у розмірі 80% від окладу на посаді судді.

21 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив донарахувати йому розмір неправильно визначеної суми пенсії починаючи з травня 2016 року по даний час на підставі раніше виданої довідки про заробітну плату у розмірі 12521 грн.

Листом №80/Д-15 від 07 березня 2019 року управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську повідомило позивач про те, що оскільки постановою Івано-Франківського міського суду від 02 листопада 2012 року у справі №0907/15456/2012 вирішувалося питання не самого відсоткового відношення при перерахунку пенсії, а перерахунок пенсії у зв`язку із збільшенням посадових окладів, тому такий перерахунок проведено з врахуванням вимог ст.37 Закону України «Про держану службу» в редакції Закону №3668- VI від 08 липня 2011 року, що діяла на дату, з якої проводиться перерахунок пенсії на виконання рішення суду, тобто в розмірі 80% від заробітку, а не 90 %. Таким чином, розмір пенсії розраховано в розмірі 80 % вищевказаного заробітку, та становить: з 01 січня 2012 року - 8220,00 грн., з 01 квітня 2012 року - 8380,00 грн., з 01 липня 2012 року - 8440,00 грн., з 01 жовтня 2012 року - 8560,00 грн., з 01 грудня 2012 року- 8840,00 грн., з 0 січня 2013 року - 8940,00 грн., з 01 грудня 2013 року - 9490,00 грн. Починаючи з 01 вересня 2015 року загальна сума пенсії складала 10389,48 грн., яка обрахована від заробітку 12521,60 грн. у розмірі 80 %. Станом на 01 березня 2019 року загальний розмір пенсії становить 10516,38 грн., тому числі:10017,28 грн. - основний розмір пенсії, обрахований в розмірі 80 % від заробітку - 12521,60 грн., 449,10 грн. - підвищення інваліду війни 2 групи; 50,00 грн. - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалід війни 2 групи. Враховуючи вищенаведене, відсутні підстави для перерахунку пенсії відповідно до поданої позивачем заяви.

Крім того, 12 березня 2019 року позивач звертався до відповідача з заявою про перерахунок розміру призначеної йому пенсії за 2016 - 2018 року відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року (пп.12,13 Прикінцевих та перехідних положень Закону).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутністі підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії, оскільки чинним законодавством України скасовано норму, яка передбачала право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв`язку з підвищенням окладів, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом України від 16 березня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 11 грудня 1999 року призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час набуття такого права).

Колегія суддів звертає увагу на те, що день призначення позивачу пенсії, а саме: 11 грудня 1999 року діяла норма ст.37 Закону України «Про державну службу» (від 16 грудня 1993 року № 3723- XII), яка регулювала питання пенсійного забезпечення державних службовців і згідно з якою пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80-90 відсотків (відповідно стажу державної служби) від сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зокрема, ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній станом на 11 грудня 1999 року) передбачала, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державно служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Матеріалами справи підтверджується і не заперечується відповідачем, що пенсія позивачу призначена з 11 грудня 1999 року у розмірі 90 % від сум заробітної плати (посадового окладу судді).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 листопада 2012 року зобов`язано управління фонду України в м.Івано-Франківську провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця, починаючи з 01 січня 2012 року з урахуванням розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в розмірі 12017,60 грн., з 01 квітня 2012 року з урахуванням розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в розмірі 12252,80 грн., з 01 липня 2012 року з урахуванням розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в розмірі 12342,40 грн., з 01 жовтня 2012 року з урахуванням розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді в розмірі 12521,60 грн. відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та виплатити недораховані суми пенсії державного службовця.

Відповідно до абз.2 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З системного аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку про те, що при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії.

Колегія суддів вважає, що перерахунок відповідачем при обчисленні пенсії позивачу у розмірі 80% є безпідставним, оскільки звернення позивача до пенсійного органу стосувалось не призначення пенсії, а перерахунку раніше призначеної в 1999 році пенсії в розмірі 90% від заробітної плати з урахуванням належних виплат, тому вказаний перерахунок має здійснюватись у раніше призначеному відсотковому розмірі та підстави для зменшення його при перерахунку пенсійної виплати відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що дії управління Пенсійного Фонду України в м. Івано-Франківську щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 як державного службовця у розмірі 80% від окладу на посаді судді є протиправними, оскільки такий розрахунок повинен здійснюватися у розмірі 90% посадового окладу судді станом на жовтень 2012 року, відповідно до наданих довідок про зарплату.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення про відмову у задоволені позовних вимог в цій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що такі позовні вимоги про виплату перерахованої пенсії, виходячи з розміру 90 %, починаючи з січня 2016 року, не підлягають обмеженню строками звернення до суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмежень будь-яким строком.

Аналогічні припис містяться у ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, ст.1,12 Закону України "Про оплату праці" і у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.233 КЗпП України, а також на підставі аналізу положення ст.51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм процесуального права викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №201/9987/17 (адміністративне провадження №К/9901/3406/18), №372/1258/16-а (адміністративне провадження №К/9901/43645/18), і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Колегія суддів звертає увагу на те, що чинним законодавством України станом на час призначення пенсії позивачу було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Разом з тим, законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Зокрема, Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка діє з 15 грудня 2015 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865, а саме: виключено п.4, яким визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати.

Крім того, з 01 травня 2016 року набув чинності новий Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII, згідно зі ст.90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

При цьому, відповідно до пп.1 п.2 розділу ХІ вказаного Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII, Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п.10 і 12 цього розділу, визнаний таким, що втратив чинність.

Чинне законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

Таким чином, чинним законодавством України не визначено суб`єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії за 2016 - 2018 року відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року (пп.12,13 Прикінцевих та перехідних положень Закону) у зв`язку із збільшенням розміру посадових окладів працюючих державних службовців, а, відповідно, і доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача як державного службовця у розмірі 80% від окладу на посаді судді та зобов`язати управління Пенсійного Фонду України в м. Івано-Франківську здійснити йому перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 90% посадового окладу судді станом на жовтень 2012 року з 01 січня 2016 року з урахуванням виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 242, 243, 246, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року у справі № 300/865/19 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 як державного службовця у розмірі 80% від окладу на посаді судді.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця у розмірі 90% посадового окладу судді станом на жовтень 2012 року з 01 січня 2016 року з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 18 листопада 2019 року.