Справа № 280/1740/19
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 листопада 2019 року

Київ

справа №280/1740/19

адміністративне провадження №К/9901/24616/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желєзного І.В. перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2019 року

у справі № 280/1740/19

за позовом ОСОБА_1

до заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району Руденока Олександра Павловича

про зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

28 серпня 2019 року зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом зазначення рішень, які оскаржуються в касаційному порядку з наведенням відповідних підстав для такого оскарження та посилань на неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, а також приведення вимог касаційної скарги у відповідність до положень статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, скаржником надіслано уточнену касаційну скаргу, в якій у вступній частині зазначено рішення на яке така подана, та змінено вимоги прохальної частини.

За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Частиною 4 статті 328 КАС України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Пунктами 4, 5 частини 2 статті 330 КАС України передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; вимоги особи, що подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.

Отже, підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

При цьому, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставини справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Враховуючи наведене, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

В свою чергу порушення норм права може виявлятися у:

застосуванні норми, яку не належало застосовувати у відповідній ситуації;

незастосуванні норми, яку належало застосувати;

наданні застосованій нормі неправильного тлумачення.

Скаржник у касаційній скарзі не зазначає, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами під час розгляду справи.

Крім того, в касаційній скаргі, яка подана скаржником після виконанння ухвали про залишення без руху, сформульовано вимоги, які не відповідають положенням статті 349 КАС України, норми якої визначають повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02 лютого 2018 року у справі № 296/8050/16-а та від 24 травня 2018 року у справі № 462/4769/17.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 332, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі № 280/1740/19 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, в порядку, визначеному статті 251 КАС України. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Желєзний