Справа № 420/6372/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 р. Категорія: 8.1м.ОдесаСправа № 420/6372/18
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

час і місце ухвалення: 15:39:59, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Ступакової І.Г. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Одеський олійнодобувний завод до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування наказу, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача, щодо проведення на підставі наказу від 04.12.2018 № 9513 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Одеський олійнодобувний завод документальної позапланової виїзної перевірки позивача, визнати протиправним та скасувати наказ головного управління ДФС в Одеській області № 9513 від 04.12.2018 року Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Одеський олійнодобувний завод, мотивуючи його тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та її проведення, оскільки позивачем своєчасно та у повному обсязі були надані до податкового органу пояснення та належним чином завірені копії всіх первинних бухгалтерських документів, витребуваних відповідачем письмовими запитами.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 9513 від 04.12.2018 року Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Одеський олійнодобувний завод. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що по надісланим документам від підприємства не можливо було спростувати факт порушення податкового законодавства, а тому контролюючим органом було складено доповідну записку та у подальшому прийнято наказ № 9513 від 04.12.2018 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки".

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 14.08.2018 року головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області із посиланням на завдання ДФС України 16.07.2018 року №21455/7/99-99-14-02-02-17, на підставі п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20 та пп.73.3 та 73.5 ст.73 Податкового кодексу України, на адресу товариства з обмеженою відповідальністю Одеський олійнодобувний завод було направлено запит №11833/10/15-32-14-07-08, в якому відповідач просив надати позивача інформацію та її документальне підтвердження, зокрема копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися з контрагентом ТОВ Сан лайн плюс за період січень - травень 2018 року на загальну суму 7 686 969,55 грн. (а.с. 22-23).

У відповідь на вищезазначений запит позивачем було надано до головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області лист № 131 від 06.09.2018 року із відповідними поясненнями, а також первинні документи на підтвердження реальності господарських відносин з контрагентом ТОВ Сан лайн плюс за період січень - травень 2018 року, зокрема: договір переробки давальницької сировини №203 від 20.11.2017 року, додаткові угоди до договору, зведений звіт по надходженню насіння соняшника за січень-червень 2018 року, товарно-транспортні накладні, акти здачі-приймання насіння, акти здачі-прийняття робіт (послуг), платіжні доручення, договори оренди землі та додаткові угоди до нього, договори оренди нерухомого майна та додаткові угоди до нього, договори оренди рухомого майна та додаткові угоди до нього, оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за 1 півріччя 2018 року, витяг із штатного розпису та інші, а всього 617 документів згідно сформованого переліку (а.с. 24-36).

17.10.2018 року головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області на адресу товариства з обмеженою відповідальністю Одеський олійнодобувний завод було направлено ще один запит № 14827/10/15-32-14-07-01, в якому контролюючий орган зазначив про необхідність підприємства надання відповідачу додаткових пояснень та документів по господарським взаємовідносинам з ТОВ Сан лайн плюс (а.с. 37-39).

У відповідь на вищезазначений запит позивачем було надано до головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області лист від 08.11.2018 року із додатковими поясненнями щодо господарських відносин із ТОВ Сан Лайн Плюс за період січень-серпень 2018 року, а також документальне підтвердження таких відносин, зокрема: договори поставки, специфікації та акти приймання-передачі товару до договорів, видаткові накладні, платіжні доручення, довіреності, договори транспортного перевезення, акти надання послуг з реєстром до акту виконаних робіт (надання послуг) з товарно-транспортними накладними та посвідченнями про якість товару, договори оренди землі та додатки і додаткові угоди до них, акти приймання-передачі об`єкта оренди землі, договори оренди рухомого майна та додаткові угоди до нього, акти приймання-передачі рухомого майна, оборотно-сальдові відомості по рахункам 281, 361, 311, 10, 1521, 3771, 63, 921, 931, 901, 9031, 91, 79 за періоди з січня по серпень 2018 року, матеріальні звіти по виробництву для із ТОВ Сан Лайн Плюс, а всього 310 документів згідно сформованого переліку (а.с. 40-49).

04.12.2019 року заступником начальником ГУ ДФС в Одеській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та доповідної записки начальника управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Білоус М.А. від 28.11.2018 року №1528/11/15-32-14-07-12 було прийнято наказ №9513 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю Одеський олійнодобувний завод з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків ТОВ Сан Лайн Плюс за період з 01.01.2018 року по 31.05.2018 року (а.с. 16).

Не погоджуючись із вищевказаним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в судовому засіданні не було доведено законність прийнятого наказу № 9513 від 04.12.2019 року.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності таких умов: виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Зазначені у підпункті 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки.

При цьому, факти, які свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 14 березня 2018 року по справі № 813/1122/17.

В матеріалах адміністративної справи, що розглядається, відсутні будь-які докази на підтвердження наявності конкретних обставин (фактів), які б свідчили про порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У судовому засідання представник відповідача також не зазначив суду будь-яких відомостей щодо вчинення позивачем порушень податкового законодавства або встановлення фактів таких порушень контролюючим органом.

Натомість, судом першої інстанції було встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю Одеський олійнодобувний завод на запит податкового органу та у відведений законом строк були надані пояснення та їх документальне підтвердження, відповідність яких обсягу запитуваної інформації не спростована відповідачем - суб`єктом владних повноважень, на якого положеннями частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, якщо він заперечує проти адміністративного позову, відповідними доказами.

Посилання апелянта лише на недостатність наданих позивачем пояснень і документів, без конкретного визначення, в чому саме полягає їх неповнота, недостовірність та т.і., які виявлені контролюючим органом, та без зазначення конкретних обставин здійснення підприємства господарської діяльності зі своїм контрагентом, що не були підтверджені наданими платником податків документами, не можуть свідчити про обґрунтованість та законність призначення головним управлінням ДФС в Одеській області перевірки товариства з обмеженою відповідальністю Одеський олійнодобувний завод.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в судовому засіданні не було доведено законність прийнятого наказу № 9513 від 04.12.2019 року, а відтак позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Одеський олійнодобувний завод про визнання даного наказу протиправним та скасування є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року по справі № 420/6372/18, - залишити без змін.

Стягнути до Державного бюджету (стягувачем є Державна судова адміністрація, отримувач коштів УК в м. Одесі/Приморський район/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок 1007, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір в розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідача Семенюк Г.В.
Судді Ступакова І.Г. Шляхтицький О.І.