Справа № 560/1622/19
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 560/1622/19

21 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Гонтарука В.М. та членів колегії Білої Л.М., Курка О.П. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач подала апеляційну скаргу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Гонтарук В.М., судді -Біла Л.М., Курко О.П.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалами суду від 07 та 13 листопада 2019 року справу призначено до розгляду на 19 листопада 2019 року в режимі відеоконференції.

18 листопада 2019 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява за № 22389/19 про відвід головуючого судді Гонтарука В.М. та членів колегії Білої Л.М., Курка О.П.

Ухвалою від 19 листопада 2019 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Гонтарука В.М., суддів Білої Л.М., Курка О.П.

Зупинено провадження у справі № 560/1622/19 та передано її для вирішення питання про відвід колегії суддів відповідно до порядку, визначеного ст. 31 КАС України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.11.2019 року для розгляду заяви про відвід визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Сторчак В.Ю., судді - Іваненко Т.В., Граб Л.С.

Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року заяву про відвід призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід суддів, необхідно зазначити наступне.

Згідно частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

В заяві про відвід головуючого судді Гонтарука В.М., суддів Білої Л.М., Курка О.П. від розгляду даної справи позивач вказує на те, що керуючись нормами ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України нею заявляється категорична недовіра зазначеній колегії суддів. Так, 28 жовтня 2019 року у судовому засіданні, що відбувалось у режимі відеоконференції, нею було заявлено відвід судді-доповідачу Білій Л.М. У заяві від 21.10.2019 було зазначено, що підстави відводу ґрунтуються на нормах ст. ст. 6, 13 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477- ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди зобов`язані застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Зокрема, недовіра судді Білій Л.М. викликана прийняттям судового рішення у справі №686/4239/16-а, коли один із членів колегії постановив окрему думку, не погоджуючись з рішенням під головуванням судді Білої Л.М.

Крім того, у заяві про відвід позивач також зазначає, що ухвала суду від 28.10.2019 року, якою відмовлено у задоволенні її заяви про відвід судді Білої Л.М., містить сфабриковані підстави для відводу, а також, що відбулося втручання у технічний запис шляхом вилучення фрагменту початку судового засідання від 28.10.2019 року.

Також, враховуючи висновки, зазначені в рішенні ЄСПЛ у справі "П`єрсак проти Бельгії", яке мало визначальний вплив на формування усієї практики ЄСПЛ у сфері визначення критеріїв неупередженості та безсторонності суду, в якому суд вперше розмежував суб`єктивний та об`єктивний підходи до безсторонності, вказав на можливість її перевірки різними способами з огляду на яку ОСОБА_1 наполягає на її праві на відвід суддів Білої Л.М., Гонтарука В.М., Курка О.П. У абз. 1 п. 30 вищевказаного рішення зазначено, що суб`єктивний підхід - відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, об`єктивний підхід - визначає чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього, став широко цитованим і дав підстави для подальшого розвитку принципу безсторонності суду в практиці ЄСПЛ.

У справі "Де Куббер проти Бельгії" в рішення від 26 жовтня 1984 року ЄСПЛ зробив у п.24 рішення посилання на справу "П`єрсак проти Бельгії" і далі зазначив, що "навіть видимість може бути важливою", тому будь-який суддя щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений. У справі ЄСПЛ "Білуха проти України" Європейський Суд визнав, що особа не отримала справедливого судового захисту, бо національний суд проігнорував скарги про протиправні дії судді і не задовольнив заяву про відвід.

Враховуючи зазначене, суддя не має жодного права нехтувати заявою про відвід саме з підстав недовіри до суду, оскільки за тлумаченням Європейського Суду особа сама, своїм внутрішнім станом та відчуттями, має відчувати довіру до суду.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Згідно з ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

За приписами ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Позивач, у заяві про відвід суддів ОСОБА_1 посилається на наявність упередженості та категоричної недовіри колегії суддів, яка встановлена нею за суб`єктивним та об`єктивним критерієм. При цьому, слід звернути увагу, що у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

Колегія суддів вважає, що наведені у заяві обставини та доводи ОСОБА_1 щодо упередженості колегії суддів та наявністю у неї категоричної недовіри колегії суддів є необґрунтованими, оскільки будь яких доказів, які б підтверджували упередженість головуючого судді Гонтарука В.М., суддів Білої Л.М., Курка О.П. при розгляді справи з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

Положеннями ч. 3 ст. 49 КАС України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Таким чином, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Колегія суддів вважає, що доводи заявника щодо неупередженості або необ`єктивності дій головуючого судді Гонтарука В.М., суддів Білої Л.М., Курка О.П. під час розгляду даної справи мають суб`єктивний характер та зводяться до незгоди з постановленою ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року та судовим рішенням у справі №686/4239/16-а, що за приписами ч. 4 ст. 36 КАС України не може слугувати підставою для відводу судді.

Інших підстав, передбачених ст.ст. 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи головуючого судді Гонтарука В.М., суддів Білої Л.М., Курка О.П. і викликали необхідність у їх відводі, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, обставини, наведені на обґрунтування заяви про відвід колегії суддів, не знайшли свого підтвердження, а тому відсутні підстави для висновку про наявність визначених п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України передумов для відводу головуючого судді Гонтарука В.М., суддів Білої Л.М., Курка О.П.

Зважаючи на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Відтак, в даному випадку відсутні передбачені ст.ст. 36, 37 КАС України обставини, які б перешкоджали колегії суддів брати участь у розгляді цієї справи, або ж свідчили б про її упередженість.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Дослідивши доводи щодо відводу суддів, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заяві про відвід обставини не можуть слугувати підставами для відведення головуючого судді Гонтарука В.М., суддів Білої Л.М., Курка О.П., як такі, що викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності цих суддів.

Будь-які докази, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Гонтарука В.М., Білої Л.М. та Курка О.П., у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді даної справи, у матеріалах справи та доводах заяви про відвід відсутні.

Враховуючи не обґрунтованість підстав для відводу суддів Гонтарука В.М., Білої Л.М. та Курка О.П., суд вважає, що заява про відвід суддів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Гонтарука В.М. та членів колегії Білої Л.М., Курка О.П. у справі №560/1622/19.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.