Справа № 826/6689/17
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6689/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Лічевецького І.О., Собківа Я.М.,

за участю секретаря Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УВК Україна" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УВК Україна" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2019 позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення: № від 13.05.2017 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 2410716,83 грн., з яких: 1928573,46 грн. - основний платіж, 482143,37 грн. - штрафні (фінансові) санкції; № від 15.05.2017; № від 15.05.2017.

Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.05.2017.

Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 15.05.2017.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, також при розгляді справи не враховано всіх доводів відповідача та не дано оцінки відповідним посиланням на норми закону у взаємозв`язку з обставинами справи.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив скасувати, а в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну планову невиїзну перевірку ТОВ "УВК Україна" () з питань дотримання вимог податкового законодавства ЗА ПЕРІОД З 14.10.2014 р. по 31.12.2016 р., валютного та іншого законодавства за період з 14.10.2014 р. по 31.12.2016 р.

За результатами проведеної перевірки Контролюючим органом складено Акт перевірки № 127/26-15-14-02-03/39441523 від 14.04.2017, яким встановлено наступні порушення: п. 6 ПСБО 8 «Нематеріальні активи», п. 44.1 ст. 44 пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 пп.135.1 ст. 135 пп. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1952574,00 грн., в т. ч. 2016 рік в сумі 1952574,00 грн.; пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 168.1.4., п. 168.1 ст. 168, пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п. 177.8 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб на суму 21900,00 грн.; пп. 168.1.2, п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 «а» ст. 171 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено військовий збір на суму 1950,00 грн.; п.1. ч.2 ст. 6, п. 1 ч.І ст. 7 та п.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. № 2464-VI, зі змінами та доповненнями,в результаті чого занижено єдиний внесок на суму 38230,00 грн.; пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України.

На підставі висновків Акту перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 13.05.2017:

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 2440 717,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 1952574,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 488143,00 грн.;

- № , яким визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 37200,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 21900,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 15300,00 грн.;

- № , яким визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 3300,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 1950,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1350,00 грн.

Також прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, застосовано штрафні санкції в сумі 19115,00 грн.

15.05.2017 винесено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю- зі сплати єдиного внеску в розмірі 38230,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеними діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідачем самостійно встановлено, що виявлені порушення вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 п.п. 137.1 ст. 137 ПК України ТОВ «УВК Україна», яким завищено показники рядку 2130 Звіту про фінансові результати «Адміністративні витрати» у періоді з 14.10.2014 по 31.12.2016 на загальну суму 10714297 грн., що не вплинуло на правильність визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість. А тому вказані порушення є порушенням правил ведення бухгалтерського обліку, за що передбачено адміністративний штраф, а не збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства.

В частині порушення позивачем обов`язків податкового агента по взаємовідносинам з ФОП Пітенко О. М. , суд вказав, що останній, як фізична особа-підприємець самостійно нараховує і сплачує податки, інші обов`язкові платежі, єдиний внесок до бюджету відповідно до норм Податкового кодексу України та Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ, а тому у позивача не було підстав виступати податковим агентом.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Оцінюючи доводи щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.05.2017 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 2410716,83 грн., з яких: 1928573,46 грн. - основний платіж, 482143,37 грн. - штрафні (фінансові) санкції, колегія суддів вказує таке.

Відповідно до п. 1 Протоколу № 1 від 20.12.2010 року створено Приватне акціонерне товариство "УВК Україна" шляхом перетворення Товариства з обмеженою відповідальністю "УВК Україна" в Приватне акціонерного товариству "УВК Україна".

Між Позивачем (Сторона 1), з однієї сторони, та ПАТ "УВК Україна" (Сторона 2), з іншої сторони, укладено Договір надання безповоротної фінансової допомоги від 16.06.2016 (Договір № б/н).

У відповідності до п. 1.1 - 2.1 Договору №б/н, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Сторона-1 надає Стороні-2 безповоротну фінансову допомогу (далі - Фінансова допомога), а саме передає у власність Сторони-2 грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 даного Договору. Умовами даного Договору не передбачено повернення отриманих Стороною-2 грошових коштів, а також не передбачено будь-якого виду компенсацій з боку Сторони-2 за отримані від Сторони-1 грошові кошти. Розмір Фінансової допомоги за цим Договором становить 10714297,00 грн.

Згідно з п. 3.2, п. 3.3 Договору №б/н, Фінансова допомога передається в безготівковій формі платіжними дорученнями шляхом перерахування відповідних грошових коштів на розрахунковий рахунок Сторони-2, вказаний в даному Договорі. Фінансова допомога вважається переданою в момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Сторони-2.

Рішенням Акціонерів № 02/16 ПрАт "УВК Україна" від 21.07.2016, у відповідності до п. 1 прийнято рішення про зміну найменування Товариства з Приватного акціонерного товариства "УВК Україна" на Приватне акціонерне товариство "Сучасні Консалтингові Технології".

В підтвердження виконання умов Договору позивачем надано суду наступні документи: протокол установчих зборів №1 ПрАТ "УВК Україна" від 20.12.2010 р., свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №733565; платіжні доручення за відповідними номерами (призначення платежу: надання безповоротної фінансової допомоги згідно Договору б/н від 16.06.2016 без ПДВ, отримувач АТ "Сучасні Консалтингові Технології"); банківські виписки (т. 2 а.с. 4 - 240).

Апелянтом зазначено, що вище вказаний Договір надання безповоротної фінансової допомоги від 16.06.2016 є договором дарування, проте не посвідчений нотаріально, а тому, на думку останнього, з урахуванням ст.ст. 719, 640 ЦК України є нікчемним.

Водночас, відповідно до п. 6.2 Договору № б/н, даний Договір не є договором позики або договором дарування в розумінні положення Цивільного кодексу України. Даний договір укладений Сторонами виходячи з принципу свободи договору, не суперечить чинному законодавству України та відповідає моральним засадам суспільства.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. А господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує з нормами ПК України.

Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги. (пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Суд першої інстанції вірно вказав, що крім вищезазначених документів, в матеріалах справи містяться наступні документи: лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні консалтингові технології» (правонаступник Приватного акціонерного товариства «Сучасні консалтингові технології») № 05 від 18.09.2017, яким повідомлено, що дохід отриманий від надання безповоротної фінансової допомоги ТОВ «УВК Україна» () згідно Договору б/н від 16.06.2016 в розмірі: сума 2461800,00 грн. включено до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за півріччя 2016 року; суму 8207547,00 грн. наростаючим підсумком включено до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2016 року; сума 10714 297,00 грн. наростаючим підсумком включено до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2016 рік; податкові декларації AT «УВК Україна»: з податку на прибуток за півріччя 2016 року з квитанцією; за три квартали 2016 року з квитанцією; за 2016 рік з квитанцією (т. 2 а.с. 249 - 264).

Отже, вірними є доводи позивача, що ним надано Приватному акціонерному товариству "УВК Україна" (змінено найменування на Приватне акціонерне товариство "Сучасні Консалтингові Технології") безповоротну фінансову допомогу, а не укладено договір - дарування, що не заборонено законодавством.

Приписами пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку, є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати (П (С)БУ16), затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318.

Згідно з п. 7 П (С)БУ 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73, фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

У Звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

Джерелом відомостей для заповнення Звіту про фінансові результати є дані регістрів бухгалтерського обліку, що містять інформацію про доходи, витрати, прибуток, збитки та сукупний дохід.

Разом з тим, відповідачем встановлено, що виявлені порушення вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 п.п.137.1 ст.137 ПК не вплинули на правильність визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а є порушенням ведення бухгалтерського обліку, що не спростовано доводами апеляційної скарги.

Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу V Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", адміністративні штрафи, які можуть бути накладені відповідно до законів України на керівників та інших посадових осіб підприємств у зв`язку з допущеними методологічними помилками або арифметичними описками ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, пов`язаними із введенням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, застосовуються з 1 січня 2001 року.

Відтак, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції що за порушення ведення бухгалтерського обліку передбачено адміністративний штраф, а не збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства, що свідчить про правомірне задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.05.2017 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 2410716,83 грн.

Стосовно оскарження податкових повідомлень-рішень № від 15.05.2017, № від 15.05.2017, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.05.2017, вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 15.05.2017, судова колегія виходить з наступного.

В Акті перевірки зазначено, що позивачем допущено заниження податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, за період серпень 2015 року - серпень 2016 року по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_2 , який є працівником (найманою особою) ТОВ «УВК Україна», яке має обов`язок податкового агента.

Так, ОСОБА_2 перебував на посаді головного консультанта, що було оформлено наказом ТОВ «УВК Україна» № 7к від 02.06.2015.

Згідно Посадової інструкції № ДИ - УВК -ДОАК - 01 Головного консультанта ТОВ «УВК Україна» на ОСОБА_2 покладено наступні функції (обов`язки): підготовка рекомендацій для Директора Компанії, які направлені на підвищення ефективності ведення бізнесу; вивчення науково - технічної та методичної літератури (інформації) для подальшого її використання у вирішенні поставлених завдань; участь у формуванні стратегії розвитку бізнесу, стратегії продаж, участь у формуванні політики Компанії в сфері операційної діяльності, управління персоналом та інших політик; участь у впровадженні результатів досліджень та розробок; координування дій по впровадженню запропонованих змін та реалізація бізнес - проектів; підтримка функціонування та удосконалення системи менеджменту якості в Компанії.

Відповідно до підпункту 162.1.3 статті 162 Податкового кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є податковий агент.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що, податковий агент щодо податку з доходів фізичних осіб - це юридична особа (її філії, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента по податку з доходів фізичних осіб є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Підпунктами 168.1.1 - 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Пунктом 171.1 статті 171 Податкового кодексу України передбачено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Отже, позивач, як суб`єкт господарювання, який використовує найману працю, зобов`язаний утримувати з виплачуваної ним заробітної плати працівників податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, нараховувати на неї і сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, подавати податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку.

В той же час, між ПрАТ "УВК Україна" (Замовник), з однієї сторони, та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець), з іншої сторони, укладено Договір про надання маркетингових послуг № 0301 від 03.01.2012 (надалі - Договір №0301).

Відповідно до п. 1.1 - 2.2 Договору №0301, Замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, доручає, а Виконавець бере на зобов`язання надавати Замовникові за плату маркетингові послуги в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. На підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику послуг відповідно до умов цього договору сторонами складаються акти наданих послуг. Виконавець зобов`язується: якісно та в узгоджені терміни надавати Замовникові послуги за цим Договором; складати звіти за надані послуги у форматі, погодженому із Замовником та надсилати на електронну пошту Замовника; заздалегідь інформувати Замовника про необхідність надання документів та/або інформації, що дуються предмету цього Договору; чітко та в повному обсязі дотримуватись графіків та програм тренінгів. При виконанні зазначених в п. 2.1 обов`язків Виконавець керується відповідним чинним законодавством і цим Договором і гарантує таку якість надаваних за цим Договором юридичних послуг, що відповідає вимогам, які звичайно ставляться до послуг такого роду.

Між ПрАТ "УВК Україна" (Замовник), з однієї сторони, та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) 30.12.2014 р. підписано Додаткову угоду до договору про надання маркетингових послуг №0301 від 03.01.2012 р. (надалі - Додаткова угода від 30.12.2012 р.).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди, сторони досягли взаємної згоди продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2017 року.

В подальшому, між ПрАТ "УВК Україна" (Первісний Замовник), з однієї сторони, Позивачем (Новий Замовник), з іншої сторони та ФОП Пітенко О.М. (Виконавець) укладено Договір про заміну сторони зобов`язань №б/н від 01.06.2015 р. (надалі - Договір №б/н).

Згідно з п. 2.1 - п. 2.3 Договору №б/н, Первісний Замовник уклав з Виконавцем Контракт, а саме: Договір про надання маркетингових послуг №0301 від 03 січня 2012 року. Термін «Контракт», який використовується в цьому Договорі, означає Договір про надання маркетингових послуг № 0301 від 03 січня 2012 року, вчинений між Первісним Замовником та Виконавцем, зі всіма змінами та доповненнями, внесеними відповідно до умов Контракту до дати набрання чинності цим Договором. Новий Замовник знаходиться в змозі повною мірою виконувати всі зобов`язання Первісного Замовника, передбачені Контрактом. Визнання Нового Замовника правонаступником Первісного Замовника відносно всіх прав та зобов`язань за Контрактом узгоджується з інтересами Виконавця.

На підтвердження вказаного позивачем надано суду наступні документи: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (Постановка цілей і задач дослідження, Збір даних для аналізу ринку кур`єрських послуг України, Аналіз ринкових даних та підготовка звіту, Збір даних для конкурентного аналізу, Аналіз даних конкурентного аналізу та підготовка звіту, Підготовка презентації результатів дослідження), картка рахунку: 84180100 за період з 01.06.2015 по 31.12.2016; свідоцтво про державну реєстрацію ФОП Пітенко О.М. № 640293; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; маркетингові дослідження ринку кур`єрських послуг та логістики України для ТОВ «УВК Україна» по Договору про надання маркетингових послуг № 0301 від 03.01.2012, виконані ФОП ОСОБА_2 за відповідні періоди.

Так, згідно з п. 177.8 статті 177 ПК України, під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності.

ФОП ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1 ) з 01.01.2016 є платником єдиного податку (3 група ставка 5%) види діяльності: Консультування з питань комерційної діяльності й керування код КВЕД: 70.22, Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, код КВЕД: 73.22.

Пункт 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI до платників єдиного внеску відносить фізичних осіб - підприємців, у тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування.

В контексті викладеного, колегією суддів вірно зазначено те, що ФОП ОСОБА_2 самостійно нараховує і сплачує податки, інші обов`язкові платежі, єдиний внесок до бюджету відповідно до норм Податкового кодексу України та Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ, а відтак контролюючим органом безпідставно вказано про наявність обов`язку позивача як податкового агента щодо ФОП ОСОБА_2 .

Враховуючи обставини справи та викладене нормативне регулювання, судом першої інстанції обґрунтовано задоволені позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2019 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 18.11.2019)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя І.О. Лічевецький

Суддя Я.М. Собків