Справа № 160/11604/19
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 листопада 2019 року Справа 160/11604/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., перевіривши матеріали позовної заяви Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС, в якій позивач просить:

- визнати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № Ю-35-25 від 05.12.2018 року протиправною;

- скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС №Ю-35-25 від 05.12.2018 року на суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, штрафу та пені у розмірі 99715807,32 грн. (дев`яносто дев`ять мільйонів сімсот п`ятнадцять тисяч вісімсот сім гривень 32 копійки);

- розглянути та задовольнити заяву Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова № 16/04 від 16.04.2019 року про відстрочення сплати та зменшення судового збору у порядку ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що його подано з порушенням вимог ст. 161 КАС України, з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ч. ч. 2, 4, 5 вищезазначеної статті письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, додані до позовної заяви копії документів не завірені позивачем всупереч вимогам ч.ч. 4, 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом четвертим статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік передбачено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року становить 1921 гривня.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем в позовній заяві заявлено вимогу майнового характеру в розмірі 99715807,32 грн.

Таким чином, судовий збір за даними позовними вимогами становить 19210,00 грн.

До позовної заяви позивачем додано заяву про відстрочення сплати та зменшення судового збору, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зазначеними правовими нормами встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Окрім того, слід зазначити, що позивачем жодними доказами не обґрунтовано та не підтверджено можливість сплати судового збору у майбутньому, що позбавляє суд можливості пересвідчитись, що при відстроченні сплати судового збору позивачем така сума буде сплачена.

В даному випадку позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви.

Обставини, зазначені позивачем не можуть вважатися достатньою підставою для зменшення або відстрочення сплати судового збору.

Таким чином суд вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з абзацами 4, 5, 6 частини четвертої статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Таким чином, нормами спеціального закону, який регулює питання сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено десятиденний строк звернення до суду з позовом про оскарження вимоги про сплату єдиного внеску.

В позовній заяві позивач зазначає, що оскаржувана вимога про сплату єдиного внеску отримана ним 11.12.2018 року, при цьому з позовом до суду позивач звернувся лише 19.11.2019 року, тобто з пропуском десятиденного строку.

До позовної заяви позивачем додано заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій він зазначає, що 11.02.2019 року Державне підприємство Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки Дніпропетровського управління Офісу великих платників податку ДФС №Ю-35-25 від 05.12.2018 року. Ухвалою від 11.03.2019 року у справі № 160/1521/19 адміністративний позов було повернуто позивачу у зв`язку з несплатою судового збору. Адміністративний позов, поданий до суду 16.04.2019 року повернуто позивачеві ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року у справі № 160/3576/19 з таких же самих підстав. Адміністративний позов, поданий до суду 19.06.2019 року повернуто позивачеві ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 року у справі № 160/5809/19 з таких же самих підстав. Адміністративний позов, поданий до суду 09.08.2019 року повернуто позивачеві ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 року у справі № 160/7797/19 з таких же самих підстав, що не позбавляє права позивача повторно звернутися до суду з цим позовом на підставі п. 1 ч. 4 статті 169 КАСУ.

Суд зазначає, що вказана позивачем обставина не пов`язана з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасно звернутись до суду.

Відтак, вказана причина не може бути визнана судом поважною, оскільки не носить ознак об`єктивності та непереборності. Інших обґрунтованих причин, що перешкоджали позивачу звернутись з позовом до суду позивачем не наведено.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Згідно частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне адміністративний позов залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів, з моменту отримання копії ухвали, усунути недоліки позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова про зменшення та відстрочення сплати судового збору - відмовити.

У задоволенні заяви Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Позовну заяву Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду:

- документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) у розмірі 19210,00 грн.;

- належним чином завірені докази на підтвердження фактичних обставин справи відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для його поновлення та надати докази, що підтверджують поважність пропуску строку звернення до суду.

Копію даної ухвали направити особі, яка звернулась до суду із позовною заявою.

Попередити позивача про наслідки невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Неклеса