Справа № 320/1832/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1832/19 Головуючий у 1 інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаря Вівдиченко Т.Р. Бєлової Л.В. Карпушової О.В. Борейка Д.Е

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в якому, просила :

- зобов`язати Обухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 15.05.1980 року по 04.11.1984, як трудовий стаж, зароблений в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців;

- зобов`язати Обухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи за період з 15.05.1980 року по 04.11.1984 року, з дня звернення, - 17.01.2019 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року адміністративний позов задоволено. Зобов`язано Обухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 15.05.1980 року по 04.11.1984, як трудовий стаж, зароблений в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців. Зобов`язано Обухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок пенсії, що виплачується позивачу з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи за період з 15.05.1980 року по 04.11.1984 року, з дня звернення, - 17.01.2019 року.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Обухівське об`єднань управління Пенсійного фонду України Київської області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається, що підставою для відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу було те, що трудова книжка позивача оформлена неналежним чином, а саме: відсутня позначка про те, що вона працювала в районах Крайньої Півночі або прирівняних до них; не надано трудових угод.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 від 04.10.1976 року, у період з 15.05.1980 року по 04.11.1984 року, вона працювала в районі, що є районом, прирівняним до районів Крайньої Півночі, а саме, смт. Нижньоангарськ. Бурятської АССР. Житлово- комунальна контора «Бамтонельбуд»:

- у період з 15.05.1980 по 01.10.1980 - працювала вахтером на дільниці №4 (наказ №97-к від 14.05.1980);

- у період з 01.10.1980 по 23.10.1982 - переведена кочегаром 2р. дільниці №4 (наказ №200-к від 01.10.1980);

- у період з 23.10.1982 по 04.11.1984 - переведена робочою по очистці вигрібних ям (наказ №139-к 27.10.1982);

- 04.11.1984 - звільнена по ст. 31 КЗоТ РСУСР по догляду за дитиною дошкільного віку (наказ 121-к від 17.09.1984).

Також, факт роботи у період з 15.05.1980 року по 04.11.1984 року в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджується архівними довідками від 08.12.2017 року №2157, від 08.12.2017 року №2158. від 08.12.2017 року №2159, від 08.12.2017 року №2160, виданими АТ "Бамтонельбуд" та супровідним листом до вказаних довідок.

17.01.2019 року, позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок трудового стажу та пенсії, в якій просила перерахувати стаж роботи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців.

Всі зазначені вище документи позивачем надавались до Обухівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області.

Листом від 31.01.2019 року №8/К-04 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу, у зв`язку з відсутністю письмового трудового договору про роботу у районах Крайньої Півночі та неналежним оформленням трудової книжки.

Не погоджуючись з правомірністю відмови, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Згідно частини 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16 грудня 1967 року № 530/П-28, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 р. та статтею 3 Указу від 26 вересня 1967 р., надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах і місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС № 530/п-28 від 16 грудня 1967 року період роботи у зазначених місцевостях зараховувався до загального трудового стажу у наступному порядку: за період з 01 березня 1960 року - один рік роботи зараховувався за один рік і 6 місяців; за період з 01 серпня 1945 року до 01 березня 1960 року один рік роботи зараховувався за два роки, якщо робітник мав право на пільги у відповідності з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 01 серпня 1945 року. Пільгове обчислення трудового стажу відповідно до зазначених Указів поширювалось лише на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі та прирівняних місцевостях, на підставі документів (трудової книжки, довідки), які б стверджували право на пільги. Таким документом був і письмовий договір, який укладався із робітниками і службовцями, що прибували для роботи на Крайню Північ.

Таким чином, документами, які підтверджують роботу особи на Крайній Півночі та прирівняних місцевостях та які надають право на обчислення стажу роботи на пільгових умовах є трудовий договір, трудова книжка або довідка.

Дослідженням матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що у період з 15.05.1980 року по 04.11.1984 року, ОСОБА_1 працювала в районі, що є районом, прирівняним до районів Крайньої Півночі, а саме, смт. Нижньоангарськ, Бурятської АССР, Житлово- комунальна контора «Бамтонельбуд»:

- у період з 15.05.1980р. по 01.10.1980 р. - працювала вахтером на дільниці №4 (наказ №97-к від 14.05.1980 р.);

- у період з 01.10.1980 р. по 23.10.1982 р. - переведена кочегаром 2р. дільниці №4 (наказ №200-к від 01.10.1980 р.);

- у період з 23.10.1982 р. по 04.11.1984 р. - переведена робочою по очистці вигрібних ям (наказ №139-к 27.10.1982)

- 04.11.1984 р. - звільнена по ст. 31 КЗоТ РСУСР по догляду за дитиною дошкільного віку (наказ 121-к від 17.09.1984 р.), що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с.22-26).

Також, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні позивача із заявою про перерахунок пенсії, до заяви додано копію трудової книжки.

Крім того, такий період роботи позивача, підтверджується архівними довідками АО "Бамтонельстрой", зокрема: "1. архивная справка с подтверждением трудового стажа, исх. № 2157 от 08.12.2017 г.; 2. архивная справка о заработной плате, исх. № 2158 от 08.12.2017 г.; 3. справка информационная по ЖКК, исх. № 2159 от 08.12.2017г.; 4. справка информационная по БТС, исх. № 2160 от 08.12.2017г.".

Таким чином, враховуючи, що період роботи позивача в районі, прирівняному до районів Крайньої Півночі, підтверджується трудовою книжкою та архівними довідками, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на зарахування спірного періоду роботи із розрахунку один рік за один рік шість місяців, а тому й має право на перерахунок пенсії, з урахуванням пільгового обрахунку стажу роботи.

Доводи апелянта про те, що позивачем не було надано трудових угод, підтверджуючих факт її роботи в районах Крайньої Півночі у спірний період та поширення на неї відповідних пільг, колегія суддів вважає такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а саме: п. 5 розділу ХV Перехідних положень Закону № 1058-IV, п. 1 Порядку № 637, п. 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28, з яких чітко вбачається, що такі договори є альтернативними документами, якими може підтверджуватися факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Крім того, у п. 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28 чітко вказано, що пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 серпня 2019 року по справі №750/1717/16-а зазначив, що : «Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою № 148.

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також, ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року по справі №396/153/17 зазначено, що : «… з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність».

Щодо доводів апелянта про те, що в трудовій книжці позивача відсутня позначка про те, що вона працювала в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до них, колегія суддів зазначає, що дана обставина не може бути підставою для відмови позивачу у зарахуванні в пільговому обчисленні період роботи з 15.05.1980 року по 04.11.1984, як трудовий стаж, зароблений в районах Крайньої Півночі, оскільки, відповідач належними доказами достовірність вищезазначених записів трудової книжки позивача не заперечує.

Позивач не може нести відповідальність за помилки, допущені в оформленні документів установою чи підприємством.

А відтак, згадані вище періоди роботи ОСОБА_1 у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що підтверджені записами та відповідними відмітками у трудовій книжці позивача, мають бути зараховані до її стажу з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову щодо зобов`язання Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 15.05.1980 року по 04.11.1984, як трудовий стаж, зароблений в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, що виплачується позивачу з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи за період з 15.05.1980 року по 04.11.1984 року, з дня звернення, - 17.01.2019 року.

З аналізу апеляційної скарги Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області вбачається, що доводи, викладені у ній, зводяться до незгоди із встановленими судом першої інстанції обставинами справи та наданою судом оцінкою доказів, наявних у матеріалах справи.

З цього приводу, слід звернути увагу на правову позицію Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 12.02.2019 р. по справі 826/17196/17 зазначив наступне: « У пункті 40 рішення у справі "Пономарьов проти України" № 3236/03 ЄСПЛ зазначив, що "право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. Аналогічні висновки викладені ЄСПЛ і у пункті 33 рішення у справі "Христов проти України" № 24465/04, пункті 46 рішення у справі "Устименко проти України" № 32053/13, пункті 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії" № 28342/95, пунктах 51, 52 рішення у справі "Рябих проти Росії" № 52854/39».

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Обухівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Бєлова Л.В. Карпушова О.В.

Повний текст постанови виготовлено 18.11.2019 р.