Справа № 240/8457/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м.Житомир справа № 240/8457/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О,

за участю:

представника позивача Кушніренка А.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання призначити пенсію,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням до страхового стажу період роботи з 08.08.1980 року по 17.08.1998 року;

- зобов`язати Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області призначити з 01 січня 2019 року ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням до страхового стажу періоду роботи з 08.08.1980 року по 17.08.1998 року.

В обґрунтування позову зазначив, що у січні 2019 року він звернувся до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області із заявою про призначення пенсії. Проте, відповідач йому відмовив у призначенні пенсії та зазначив, що не зараховує до страхового стажу період роботи з 08.08.1980 року по 17.08.1998 року на Коростишівському колективному підприємстві "Міськрембуд", так як дата звільнення (рік) не відповідає даті (року) видачі наказу №47 від 17.08.1998 року, а рік звільнення, що записаний у графі 2 трудової книжки, на думку відповідача, записаний як 1988. Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують права позивача.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи.

24 вересня 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшов відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що згідно даних трудової книжки позивач 08.08.1980 року був прийнятий на роботу теслею в Коростишівському рембудуправлінні (запис №3). З 17.08.1988 року позивача звільнено з роботи за власним бажанням з Коростишівського колективного підприємства "Міськрембуд" (запис №6 наказ про звільнення №47 від 17.08.1998 року). Вказує на те, що дата (рік) звільнення не відповідає даті (року) видачі наказу про звільнення. Інформація про перейменування підприємства в трудовій книжці відсутня (а.с.57-59).

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 23 вересня 2019 року о 10:30, судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про задоволення клопотання про заміну Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на Головне управління Пенсійного фонду в Житомирській області та оголошено перерву до 21 жовтня 2019 року о 11:00 для надання часу представнику позивача на отримання відзиву на позовну заяву.

24 вересня 2019 року до відділу документального забезпечення суду Головним управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області подано клопотання про заміну відповідача у порядку ст.52 КАСУ вих.№1023/06 від 18.09.2019 (а.с.50-56).

21 жовтня 2019 року на офіційну електрону адресу суду надійшло клопотання від Головного управлінням Пенсійного фонду в Житомирській області про розгляд справи, призначеної на 21.10.2019 на 11:00, без участі представника відповідача.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засідання з викликом осіб, які беруть участь у справі на 11 листопада 2019 року об 11:00.

В судовому засіданні, призначеному на 11 листопада 2019 року об 11:00, судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 18 листопада 2019 року о 14:00 для надання представником позивача оригінал трудової книжки позивача.

18 листопада 2019 року на електрону адресу Житомирського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.(а.с.86).

В судове засідання, призначене на 18 листопада 2019 року о 14:00, з`явився представник позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

У відповідності до положень частини третьої статті 243 КАС України та зважаючи на складність справи, складення рішення у повному обсязі може бути відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області про призначення пенсії.

Листом від 16 січня 2019 року №898/03 відповідач повідомив, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до поданих документів страховий стаж складає 13 років 3 місяці 3 дні. Зазначив, що до стажу не зарахований період роботи з 08.08.1980 року по 17.08.1998 року (згідно з наказом про звільнення) на Коростишівському колективному підприємстві "Міськрембуд", так як дата звільнення (рік) не відповідає даті (року) видачі наказу про звільнення. Звернуто увагу на те, що на основі поданих документів призначити пенсію за віком за нормами ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не має можливості, оскільки страховий стаж має бути 26 років (а.с. 12).

Не погодившись із такою відмовою позивач звернувся до суду.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Встановлено, що орган Пенсійного фонду України не зарахував спірний період роботи з 08.08.1980 по 17.08.1998 на Коростишівському колективному підприємстві "Міськрембуд", так як дата звільнення (рік) не відповідає даті (року) видачі наказу про звільнення.

Судом в судовому засіданні досліджено оригінал трудової книжки позивача та встановлено, що у графі 6 трудової книжки зазначено рік звільнення відповідача "1998", що збігається з роком видачі наказу про звільнення №47 від 17.08.1998 року, вказаний період роботи завірений підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, де працював позивач.

Крім того, показання свідків ОСОБА_2 , (працювала на Коростишівському колективному підприємстві "Міськрембуд" з 1985 по 2001 роки (а.с.75-79)) та ОСОБА_3 (працював на Коростишівському колективному підприємстві "Міськрембуд" у період з 1981 - 2002 роки (а.с.80-84)), підтверджують теж факт роботи позивача на вказаному підприємстві до 1998 року.

При цьому, також слід враховувати, що навіть певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії (аналогічна позиція зазначена у п.29 постанови Верховного Суду від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а).

Отже, відповідачем не доведено наявність порушень у трудовій книжці позивача, саме тому не було підстав для не зарахування періоду роботи на Коростишівському колективному підприємстві "Міськрембуд" з 08.08.1980 року по 17.08.1998 року до його стажу.

Таким чином, відмову ГУ ПФУ в Житомирській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням до страхового стажу позивача періоду роботи на Коростишівському колективному підприємстві "Міськрембуд" з 08.08.1980 року по 17.08.1998 року, слід визнати протиправною та відповідно зобов`язати призначити позивачу пенсію за віком з урахуванням до страхового стажу періоду роботи з 08.08.1980 року по 17.08.1998 року.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваних дій, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, Житомир, 10003) про зобов`язання призначити пенсію - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням до страхового стажу період роботи з 08 серпня 1980 року по 17 серпня 1998 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 01 січня 2019 року ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням до страхового стажу періоду роботи з 08 серпня 1980 року по 17 серпня 1998 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 1536,80 грн (одну тисячу п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 21 листопада 2019 року.

Суддя О.Г. ОСОБА_4