Справа № 344/15373/16-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2019 року

Київ

справа №344/15373/16-а

адміністративне провадження №К/9901/52145/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білоуса О.В.,

суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2018 року (головуючий суддя Пастернак І.А.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року (головуючий суддя Святецький В.В., судді - Гудим Л.Я., Довгополов О.М.) у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Орловської Валентини Георгіївни, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Ітелліум" про скасування запису про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області) звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Орловської В.Г., третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Ітелліум» (далі - ТОВ «Ітелліум»), в якому просила скасувати запис про державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Ітелліум» від 23 серпня 2016 року, пов`язаних із зміною місцезнаходження підприємства.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 23 серпня 2016 року внесено зміни щодо місцезнаходження ТОВ «Ітелліум», а саме: 76018, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Дністровська, будинок 26.

ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено перевірку місцезнаходження ТОВ «Ітелліум». За результатами перевірки складено Акт обстеження суб`єкта підприємницької діяльності від 26 серпня 2016 року № 18/12-01/40435455, в якому зазначено про відсутність ТОВ «Ітелліум» за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач вважаючи, що третьою особою при зміні юридичної адреси надано неправдиві відомості щодо своєї юридичної адреси, а відповідно відповідачем внесено запис про підтвердження місцезнаходження юридичної особи, який фактично не відповідає дійсності та є недостовірним, а тому має бути скасований, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними змін до установчих документів ТОВ «Ітелліум», в частині місцезнаходження останнього, оскільки обставина відсутності платника податків за зареєстрованим місцезнаходженням юридичної особи передбачає інший порядок реагування контролюючого органу, аніж звернення до суду із позовом про визнання недійсними змін до установчих документів; контролюючий орган може звертатися до суду з вимогами про визнання недійсними змін до установчих документів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів не у всіх випадках, а лише в тих, коли він діє на реалізацію своїх владних повноважень, визначених законом.

Зазначена позиція підтримана Львівським апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду погоджується із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державний реєстратор: приймає документи; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 17 вказаного Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" будь-яких обов`язків щодо перевірки місця знаходження юридичної особи на державного реєстратора не покладено, подання документів, що підтверджують місцезнаходження юридичної особи - законом не передбачено.

Відповідно до пункту 67.2 статті 67 ПК України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Саме з цією метою законодавець зобов`язує платника податків стати на податковий облік.

Зазначена законодавча норма встановлює повноваження органу доходів і зборів звертатись до суду з позовами про припинення юридичної особи, відміну державної реєстрації юридичної особи (фізичної особи-підприємця), скасування державної реєстрації змін до установчих документів саме з метою забезпечення контролю за виконанням податкового обов`язку платниками податків.

У такому разі, внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи відповідача за місцезнаходженням може бути підставою для припинення цієї юридичної особи, а не мотивом для скасування державної реєстрації змін до установчих документів щодо зміни місцезнаходження, на чому наполягає позивач, оскільки саме припинення юридичної особи ТОВ «Ітелліум» буде належним засобом податкового контролю.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 806/671/15, від 19 лютого 2019 року у справі №802/77/17-а, від 23 травня 2019 року у справі № 826/8471/18, від 20 червня 2019 року № 813/1248/16.

Проте, позивачем, як з`ясовано судами першої та апеляційної інстанцій, на підтвердження своєї правової позиції не надано судового рішення про скасування рішення засновників відповідача або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів цієї юридичної особи.

Таким чином, зважаючи на обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2018 року та постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року про відмову у задоволенні позовних вимог ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх