Справа № 159/6002/19
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 рокум. КовельСправа № 159/6002/19

Провадження № 2-а/159/169/19

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого судді Логвинюк І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області за правилами спрощеного позовного провадження (письмового) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського роти № 5 батальону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Смулки Романа Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в:
Позивач 21.10.19 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, просить скасувати як постанову серії ДПО 18 № 568670 від 14.10.19 р. (далі оскаржувана постанова). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.10.19 р. відповідачем було складено оскаржувану постанову, за якою його притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зазначає, що відповідач при складанні адмінматеріалу допустив грубі порушення і не дослідив всіх обставин справи, тому оскаржувана постанова є необґрунтованою, незаконною, безпідставною. У оскаржуваній постанові відповідач вказав, що він керував т/з з номерним знаком, неосвітленим у темну пору доби, а також запинився на вимогу поліцейського і не увімкнув аварійної світлової сигналізації у порушення пп. «в» п. 2.9, пп «б» п. 9.9 ПДР України. Він заперечує щодо притягнення його до адмінвідповідальності. Зазначає, що номерний знак був освітлений. Жодних доказів вчинення ним правопорушення відповідач не надав. Він виконував усі вимоги ПДР України і увімкнув аварійну світлову сигналізацію відразу після зупинення його відповідачем. Жодних доказів ним невиконання ним цієї вимоги відповідач не надав. Його було притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Покликаючись на ч. 2 ст. 122 КУпАП, зазначає, що аварійна світлова сигналізація належить до попереджувальних сигналів згідно з п. 9.1 ПДР України. Зміни напрямку чи початку руху не було. Увімкнення аварійної сигналізації після зупинки т/з не є правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. У графі 8 постанови, де вказуються додатки, відповідачем таких не зазначено. Покликаючись на ч. 3 ст. 283 КУпАП, зазначає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови не зазначив додатків, відомостей про техзасіб, яким здійснено фото або відеозапис. Покликаючись на ст. 280 КУпАП, зазначає, що факт вчинення правопорушення, його винуватість не доведені, тому у його діях відсутній склад адмінправопорушення. Відповідачем не було роз`яснено прав. Покликаючись на ч. 2 ст. 279 КУпАП, зазначає, що обов`язки йому роз`яснені не були. Покликаючись на ч. 2 ст. 268 КУпАП, зазначає, що ним було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, залучення захисника, що були залишені відповідачем без розгляду. Відповідачем порушено процесуальний порядок розгляду справи, так як такого не було взагалі. Мало місце формальне винесення оскаржуваної постанови у порушення вимог ст. ст. 276, 277, 277 2, 278 281 КУпАП. Покликаючись на судову практику, просить позов задовольнити.

23.10.19 р. було відкрито провадження у справі за ухвалою суду.

Вказану вище ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачими отримано під розпис 07.11.19 р..

За станом на 20.11.19 р. відзиву відповідачів на позовну заяву до суду не надійшло.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 425 грн.

Ч. 6 ст. 121 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за експлуатацію т/з без з неосвітленим номерним знаком у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 170 грн.

Як врегульовано положеннями ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь - яке з вчинених правопорушень.

Як вбачається зі змісту копії оскаржуваної постанови, вона винесена 14.10.19 р. на 302 км а/д Київ - Ковель Ягодин М 02 відповідачем поліцейським як поліцейським роти № 5 батальону УПП у Рівненській області, сержантом поліції щодо позивача. У ній зазначено, що останній о 20 год. 50 хв. 14.10.19 р., там же, але на автодорозі М 07 - керував зазначеним у оскаржуваній постанові транспортним засобом - автомобілем марки «Renault magnum 460», н. з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з номерним знаком, неосвітленим у темну пору доби; зупинився на вимогу поліцейського, не увімкнув аварійної світлової сигналізації, чим порушив п. п. 2.9 «в», 9.9. «Б» ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП. На підставі КУпАП, у т. ч. ч. 2 ст. 36 КУпАП, на позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. До постанови додатків немає. Копія оскаржуваної постанови вручена особі під розпис.

Відповідно до змісту п. п. 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється:

в) керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Відповідно до змісту п. 9.9. «б» ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського;

Стаття 283 КУпАП врегульовує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити, серед іншого,:

опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1 - 4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, вона визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пл. Верховного Суду від 23.12.05 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що рунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вчинення позивачем інкримінованих йому адмінправопорушень, як це вимагає чинне законодавство.

За змістом ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що, з огляду на вище наведене, відповідач - поліцейський, який належить до штату відповідача - Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі УПП); він виніс оскаржувану постанову без дотримання вимог ст. 283 КУпАП в частині зазначення опису встановлених обставин, доказів вчинення правопорушень, доцільно оскаржувану постанову скасувати, а справу про притягнення позивача до адмінвідповідальності провадженням закрити, так як доказів вчинення ним цього адмінправопорушення не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122. ч. 6 ст. 121 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122. ч. 6 ст. 121 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.
Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.
Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначені норми приписують обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.
Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.
Такий обов`язок суб`єктом владних повноважень відповідачем УПП не виконано.
Оскільки відповідач поліцейський не є суб`єктом владних повноважень у задоволенні позовних вимог, закладених до нього, слід відмовити у повному обсязі.

Тому суд вбачає підстави для часткового задоволення позову лише в частині вимог до відповідача - УПП, скасування оскаржуваної постанови, закриття провадження у справі щодо позивача.

В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому підлягають стягненню із Управління ПП у Рівненській області Департаменту патрульної поліції НП України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, ч. 2 ст. 122, ч. 6 ст. 121, ст. ст. 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278, 283 КУпАП, ст. 286 КАС України, суд

вирішив:
Позов задовольнити частково.

Позов до відповідача - Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДПО 18 № 568670 від 14.10.19 р., винесену поліцейським роти № 5 батальону УПП у Рівненській області сержантом поліції Смулкою Романом Анатолійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122. ч. 6 ст. 121 КУпАП із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 .

У задоволенні позову до відповідача - поліцейського роти № 5 батальону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Смулки Романа Анатолійовича відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на доход держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн, 40 коп..

Постанова суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 33028, м. Рівне, вул. С. Бандери, 14 «а»;
відповідач - поліцейський роти № 5 батальону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - сержант поліції Смулка Роман Анатолійович, місце служби - Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 33028, м. Рівне, вул. С. Бандери, 14 «а».
Головуючий:І. М. Логвинюк