Справа № 200/8730/19-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 р. Справа№200/8730/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в частині відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року,

- зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82% від суддівської винагороди на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, відповідно до довідок:

- Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 1148 від 12.12.2018 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 39645 грн. (посадовий оклад-26430 грн.; доплата за вислугу років 50% -13215 грн.), з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року,

- Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-448-19 від 15.01.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 43222,50 грн. (посадовий оклад - 28815 грн.; доплата за вислугу років 50% -14407,50 грн.), з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року,

- відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, всі судові витрати стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про те, що їй було призначено щомісячне довічне грошове утримання за 21 рік спеціального стажу в розмірі 82 % від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, яке виплачується Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням ПФУ в Донецькій області. 13.12.2018 року вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною з 04.12.2018 року розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. До заяви було додано довідку про розмір суддівської винагороди №1148 від 12.12.2018 року. Листом відповідача від 01.02.2019 року №71/П-08-01-03 позивача було повідомлено про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, згідно поданих заяви та довідки з 01.01.2019 року з виплатою у лютому 2019 року основним способом в плановий період та доплатою за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року. 15.01.2019 року ТУ ДСА України в Донецькій області видано довідку № 04-448-19 про суддівську винагороду, з якої вбачається, що станом на 01.01.2019 року суддівська винагорода у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 43 222,50 грн. ( у тому числі посадовий оклад -28815 грн. та доплата за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу 14407,50 грн.). 29.01.2019 року вона звернулась до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про розмір суддівської винагороди №04-448-19 від 15.01.2019 року. Листом відповідача від 11.03.2019 року №271(71/1)/П-07-01-03 було повідомлено про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, згідно поданих заяви та довідки з 01.02.2019 року з виплатою у березні 2019 року основним способом в плановий період та доплатою за період з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують її права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 200/8730/19-а позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У строк, встановлений судом, відповідачем надано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому відповідач заперечує проти позовних вимог позивача. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні та з 01.11.2010 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Згідно з заявою позивача від 13.12.2018 року та наданою довідкою №1148 від 12.12.2018 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, було проведено перерахунок з 01.01.2019 року. Розмір довічного грошового утримання судді у відставці Позивача з 01.01.2019 складає 32 508,90 грн. Згідно з заявою позивача від 29.01.2019 року та наданою довідкою №04-448-19 від 15.01.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, було проведено перерахунок з 01.02.2019 року. Розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2019 складає 35 442,45 грн. У зв`язку з чим, зазначає, що управлінням були проведені всі перерахунки, згідно норм чинного законодавства.

На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області 15 лютого 2001 року, РНКОПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) є суддею у відставці. Позивач перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (адреса 84500, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, ідентифікаційний код юридичної особи 42172734), що є відповідачем у справі та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Позивачу призначено та виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді відповідно до ст. 141 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у розмірі 82% суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

13 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку довічного грошового утримання відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №1148 від 12.12.2018 року. Згідно довідки станом на 04 грудня 2018 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 39 645,00 грн., у т.ч. посадовий оклад 26 430,00 грн., доплата за вислугу років (50%) 13 215,00 грн.

15 січня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила провести перерахунок згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області від 12.12.2018 року №1148 у встановлений законодавством строк та здійснити відповідні виплати.

За наслідком розгляду заяви позивача відповідачем прийнято рішення № 19 про перерахунок пенсії з 01.01.2019 року, виходячи з грошового забезпечення судді в сумі 39 645,00 грн.

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку довічного грошового утримання відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-448-19 від 15.01.2019 року. Згідно довідки станом на 01 січня 2019 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 43 222,50 грн., у т.ч. посадовий оклад 28 815,00 грн., доплата за вислугу років (50%) 14 407,50 грн.

За наслідком розгляду заяви позивача відповідачем прийнято рішення № 19 про перерахунок пенсії з 01.02.2019 року, виходячи з грошового забезпечення судді в сумі 43 222,50 грн.

Листом від 01.02.2019 року №71/П-08-01-03 Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача про те, що згідно із заявою та наданою довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, їй проведено перерахунок з 01.01.2019 року. Розмір довічного грошового утримання з 01.01.2019 року складає 32 508,90 грн. В лютому 2019 року основним способом в плановий період буде виплачено грошове утримання за лютий в розмірі 32 508,90 грн. та доплата за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 в сумі 10 836,30 грн.

01 березня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила повідомити про рішення прийняте за результатами розгляду її заяви від 15.01.2019 року № 04-448-19.

Листом від 11.03.2019 року №271(71/1)/П-07-01-03 Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача про те, що згідно із заявою та наданою довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, їй проведено перерахунок з 01.02.2019 року. В березні 2019 року основним способом в плановий період буде виплачено грошове утримання за березень в розмірі 35 442,45 грн. та доплата за період 01.02.2019 по 28.02.2019 в сумі 16 881,75 грн.

Вважаючи відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року, позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 130 Конституції України визначено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Суд зазначає, що згідно ст. 141 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд» та рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року у справі № 4-рп/2016), у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічні приписи встановлені в ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30.09.2016 року та діє на теперішній час.

Отже, за приписами наведених норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом 2 п. 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

04.12.2018 року Конституційним Судом прийнято рішення № 11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 року 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 року 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 року 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 року 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якого «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

В ч. 3 резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Конституційний Суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015 року, а також зазначив, що положення частини третьої статті 133 Закону № 2453 (у редакції Закону № 192) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення частини третьої статті 133 Закону № 2453(у редакції Закону № 192) суперечить частинам першій та другій статті 26 Конституції України.

Також, Конституційний Суд України вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини 10статті 133 Закону № 2453 (у редакції Закону № 192) є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме з 04.12.2018 року втратили чинність положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VІII, та відновили свою дію положення цієї статті в її первинній редакції, а саме «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом», а отже саме з 04.12.2018 року виникає право у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921,00 грн., що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019 року.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В зв`язку з чим довічне грошове утримання судді у відставці (позивача) було перераховано з 01.01.2019 року та з 01.02.2019 року відповідно.

На підставі викладеного, суд зазначає, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у позивача виникло з 04.12.2018 року, з прийняттям Рішення Конституційного Суду України № 11-р/2018 у справі № 1-7/2018 (4062/15), та з 01.01.2019 року з прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», що відповідає вимогам ст. ст. 19,92 Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Додатково суд зазначає, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Відповідно до пункту 6.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року) судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов`язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

Крім того, суд зазначає що в довідках ТУ ДСА України в Донецькій області № 1148 від 12.12.2018 року та № 04-448-19 від 15.01.2019 року, чітко зазначена дата виникнення права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці - 04.12.2018 року та 01.01.2019 року відповідно. Відповідач, не повертаючи їх як неналежно оформлені, прийняв ці довідки до виконання, проте, через власні міркування, перерахунок здійснив не з 04.12.2018 та з 01.01.2019, а з 01.01.2019 та з 01.02.2019, що не відповідає вимогам Конституції України та законів України.

Отже, відповідач визнав вищевказані довідки.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом враховані положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952), яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивача у збільшеному розмірі на підставі поданих довідок, здійснив виплату довічного грошового утримання судді у відставці у новому розмірі не з часу коли відбулися зміни складових грошової винагороди (з 04.12.2018 та 01.01.2019), а з наступного місяця після таких змін (з 01.01.2019 та 01.02.2019 відповідно).

В обґрунтування правомірності прийнятих рішень відповідач, посилається на норми пункту 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 № 200/14891)( далі - Порядок № 3-1), згідно яких перерахунок щомісячного грошового довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

В свою чергу, суд зазначає, що приписи ч. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", які регулюють здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди діючого судді не містять відповідні часові обмеження здійснення виплати за наслідками перерахунку, які фактично позбавляють особу на реалізацію права отримання належного розміру грошового утримання за один місяць.

Вирішуючи спірні правовідносини щодо визначення часу, з якого зобов`язаний орган Пенсійного фонду здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, суд виходить з приписів частини 3 статті 7 КАС України, згідно яких у разі невідповідності правового акта закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У зв`язку з цим, зважаючи на імперативні приписи частини 4 статті 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" щодо здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового з часу змін розміру складових суддівської винагороди діючого судді, саме ця норма підлягає застосуванню при вирішенні спірних правовідносин, а не норми пункту 4 розділу ІІ Порядку № 3-1.

Отже, враховуючи, що розмір складових суддівської винагороди судді змінився з 04.12.2018 та з 01.01.2019, перерахунок щомісячного грошового довічного утримання повинен проводиться теж з 04.12.2018 та з 01.01.2019 відповідно.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 554/3414/17, від 30.05.2019 у справі № 592/2569/17, який враховується судом при вирішенні цієї справи.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Таким чином, відповідачем не визнано права позивача на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з дати, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо не здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу в розумінні зазначеної норми Закону.

За встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про визнання дій управління протиправними та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82% від суддівської винагороди на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання за грудень 2018 року з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, згідно довідки № 1148 від 12.12.2018 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та за січень 2019 року з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року, згідно довідки № 04-448-19 від 15.01.2019 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. квитанцією ПриватБанк від 19.07.2019 року за подання до суду адміністративного позову ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в частині відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 року за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року та 01.01.2019 року за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84500, м.Бахмут, Донецька область, вул.Мира,35) здійснити перерахунок та виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) у розмірі 82% від суддівської винагороди на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, відповідно до довідок:

- Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 1148 від 12.12.2018 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 39645 грн. (посадовий оклад-26430 грн.; доплата за вислугу років 50% -13215 грн.) за грудень 2018 року з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум,

- Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-448-19 від 15.01.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 43222,50 грн. (посадовий оклад - 28815 грн.; доплата за вислугу років 50% -14407,50 грн.) за січень 2019 року з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 84500, м.Бахмут, Донецька область, вул.Мира,35) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 18 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя П.В. Кочанова