Справа № 440/3437/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3437/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, а саме: яка була нарахована та виплачена їй на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.09.2010 у справі № 2-706/10, з урахування ухвали апеляційного суду Полтавської області від 06.04.2011 (справа № 22а-6577/2010) та ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 20.04.2017 (справа № 527/756/17) про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, за період з 27.02.2010 по 01.09.2010, та яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена позивачу на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 27.02.2010 по день фактичної виплати пенсії.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2019 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

21 жовтня 2019 року Полтавський окружний адміністративний суд своєю ухвалою перейшов до розгляду адміністративної справи № 440/3437/19 у спрощеному провадженні в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у зв`язку з необхідністю надання учасниками справи додаткових доказів щодо дати виплати пенсії позивачу на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.09.2010 у справі № 2-706/10 /а.с. 47-49/.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є протиправною, оскільки таке право передбачено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

02 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Полтавській області на позов, у якому відповідач зазначив, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

04 листопада 2019 року він позивача надійшло клопотання, у якому ОСОБА_1 просила розгляд справи здійснювати за її відсутності /а.с. 53-54/.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав, про причини неявки не повідомляв.

Частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 01.09.2010 у справі №2-706/10, визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області у здійсненні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_2 в розмірах передбачених ст.50, ч.4 ст.54, ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із застосуванням загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком встановленої законом на час виплат, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Глобинського району Полтавської області провести перерахунок державної пенсії по інвалідності ОСОБА_2 відповідно до ч.4 ст. 54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду ІІ групи в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч.1статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27.02.2010 року та провести виплату з урахуванням вже проведених виплат, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області перерахунок щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 50, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27.02.2010 року та провести виплату з урахуванням вже проведених виплат. /а.с. 13-15/.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 06 квітня 2011 року рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 01.09.2010 скасовано в частині невизначення кінцевої дати здійснення перерахунку. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч.4 ст. 54, ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням частини 3 статті 67 зазначеного Закону з 27.02.2010 по 01.09.2010 та провести відповідні виплати.

Відповідно до наявного у справі свідоцтва про право на спадщину за законом серія НМА 255570 спадкоємцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 . Спадщина, зокрема, складається з грошових коштів в сумі 30 147 грн 37 коп., що є недоотриманою державною пенсією по другій інвалідності з 27.02.2010 по 01.09.2010 згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /а.с. 12 - зі звороту/.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 20.04.2017 здійснено заміну стягувача - ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-706/10, виданого 13.09.2011 на його правонаступника - ОСОБА_1 /а.с. 22-24/.

Відповідачем 22.11.2017 на виконання судового рішення було здійснено перерахунок пенсії за період з 27.02.2010 по 01.09.2010.

13 серпня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення розрахунку, нарахування і виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії згідно з судовим рішенням за період з 27.02.2010 по 01.09.2010 по день фактичної виплати, а саме по 22.11.2017 /а.с. 7/.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 30.08.2019 №4397/Г-02 відповідач повідомив позивача, що Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не передбачено нарахування компенсації втрати частини доходів на суми, що виплачуються за минулий час за рішеннями суду /а.с. 8/.

Позивач, вважаючи такі дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Висновки щодо правозастосування

Виходячи з вищенаведеного слідує, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16; Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі № 681/423/15-а, від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства» (Stretch v. the United Kingdom № 44277/98).

У межах вироблених Європейським Судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини»). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність (Maltzan (Freiherr Von) and others v. Germany № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Матеріалами справи підтверджено, що частина пенсії, на яку позивач мав право в період з 27.02.2010 по 01.09.2010 відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили, виплачена позивачу із затримкою - 22.11.2017.

Таким чином, суд дійшов висновку про неправомірність відмови ГУ ПФУ в Полтавській області, яка оформлена листом від 30.08.2019 №4397/Г-02, у нарахуванні та виплаті позивачу суми компенсації втрати частини доходів, за період з 27.02.2010 по 01.09.2010, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії.

Порушене право позивача має бути відновлене шляхом зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу суму компенсації втрати частини доходів за період з 27.02.2010 по 01.09.2010, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач не сплачував судовий збір при поданні позову - отже підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, б. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, б. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 27.02.2010 по 01.09.2010 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, б. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 13967927) здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 01.09.2010 у справі № 2-706/10, з урахуванням ухвали апеляційного суду Полтавської області від 06.04.2011 (справа № 22а-6577/2010) та ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 20.04.2017 (справа № 527/756/17) про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, за період з 27.02.2010 по 01.09.2010, по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков