Справа № 808/1817/18
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 листопада 2019 року Справа № 808/1817/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до: Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд.166, )

про: визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2018 за № та рішення № від 13.02.2018 про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2018 за №, складену заступником начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області О.А. Матвійчук щодо стягнення з позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 184936,14 грн.

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 13.02.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 45896,74 грн., прийняте заступником начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_2 відносно позивача.

Ухвалою суду від 18.05.2018 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивачу було надано 5-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.06.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, в процесі підготовчого провадження за правилами загального позовного провадження призначено підготовче засідання по справі на 18.06.2018.

Згідно наказу №46 від 15.06.2018 суддя перебував у відрядженні з 18.06.2018 по 19.06.2018. Розгляд справи було перенесено на 20.06.2018

Ухвалою суду від 20.06.2018 провадження у справі зупинене за клопотанням сторін для примирення до 06.08.2018.

06.08.2018 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 06.08.2018 провадження у справі №808/1817/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2018 за № та рішення № від 13.02.2018 про застосування штрафних санкцій зупинено до вирішення Запорізьким окружним адміністративним судом справи №808/2354/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.02.2018 №, №, № та набрання законної сили рішенням по зазначеній справі.

Ухвалою суду від 07.10.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 07.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження до 07.11.2019 та відкладено підготовче засідання на 17.10.2019.

У підготовчому засіданні 17.10.2019 оголошувалась перерва до 28.10.2019.

Ухвалою суду від 28.10.2019 провадження у справі зупинено за клопотанням сторін для примирення до 14.11.2019.

Ухвалою суду від 14.11.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 14.11.2019 за клопотанням сторін закрито підготовче провадження у справі №808/1817/18 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні 14.11.2019 в порядку письмового провадження.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено у позовній заяві від 11.05.2018, додаткових поясненнях від 17.10.2019. Зокрема зазначено, що підставою для донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 стали висновки акту перевірки від 21.12.2017 №4791/08-01-13-05/ про завищення витрат пов`язаних із здійсненням діяльності, а саме по операціям з придбання транспортно-експедиційних послуг у підприємств з ознаками фіктивності ТОВ "ЕЛІЗЕТ", ПП "КАПО", ТОВ "БІЗ-ІНФОРМА"; внаслідок списання газу скрапленого; по операціям з придбання дизельного палива для лущування та культивації земельної ділянки; з придбання запчастин для автотранспорту; внаслідок віднесення до складу витрат суми виплачених відсотків по кредитам. Натомість, позивач стверджує, що оподаткування доходів отриманих підприємцем здійснювалось відповідно до норм діючого законодавства України, а саме ст. 177 Податкового кодексу України і висновки відповідача про заниження ним суми чистого доходу від підприємницької діяльності, в результаті чого занижено зобов`язання зі сплати єдиного внеску, є необґрунтованими.

Крім того, позивач зазначив, що 15.04.2019 Запорізьким окружним адміністративним судом було винесено рішення у справі № 808/2354/18 (яке набрало законної сили 16.09.2019) про часткове скасування податкових повідомлень-рішень від 13.02.2018 №, №, №, винесених на підставі акту перевірки від 21.12.2017 №4791/08-01-13-05/. Тобто, з врахуванням вищезазначеного рішення суду, до сплати у бюджет підлягає грошова сума у розмірі 53625,53 грн.

При цьому, зазначаючи, що сума ЄСВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць і встановлена у розмірі 22% від мінімальної заробітної плати для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій), вказує, що до сплати у бюджет по винесеній вимозі з боку ФОП ОСОБА_1 підлягає 11797,62 грн., а не заявлена у вимозі сума у розмірі 184936,14 грн. Аналогічному зменшенню і підлягає сума штрафних санкцій.

На підставі викладеного, просить адміністративний позов задовольнити повністю.

У відповідності до відзиву на позовну заяву від 15.05.2018 та пояснення від 04.11.2019 відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування зазначив, що в порушення пункту 177.2, 177.4. статті 177 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України) ФОП ОСОБА_1 завищено валові витрати на придбання дизельного палива на суму 26232 грн. та ПДВ 5246,4 грн, в т.ч у 2015 р. на суму 26232 грн., та ПДВ 5246,4 грн., послуг по обробці 50га землі та культивації 20 га землі в сумі 9666,67 грн. та ПДВ 1933,33 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 9666,67 грн. та ПДВ 1933,33 грн., послуг з дисикації пшениці, послуги з збирання пшениці комбайном, обробку землі диметрою площею 52 га у 2016 році в сумі 65000,00 грн, та ПДВ 13000,00 грн. Дохід від цього не отриманий, діяльність з вирощування не здійснювалась.

На підставі зазначених порушень ГУ ДФС у Запорізькій області винесені вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 13.02.2018р. № та рішення про застосування штрафних санкцій з ЄСВ від 13.02.2018 № .

При цьому, з урахуванням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі № 808/2354/18, відповідач зазначив, що питома вага зазначених порушень в вимозі про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску та рішенні про застосування штрафних санкцій з ЄСВ складає: по вимозі від 13.02.2018 № - 9800,13 грн., по рішенню про застосування штрафних санкцій з ЄСВ від 13.02.2018 № - 2436,93 грн.

З огляду на викладене, відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), зареєстрований як фізична особа-підприємець 09.10.2002, перебуває на податковому обліку в Мелітопольській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (Приазовське відділення), код основного виду економічної діяльності - 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (а.с. 73-74 т.1).

В період з 20.11.2017 по 07.12.2017 (строк перевірки продовжувався на 5 робочих днів з 08.12.2017 по 14.12.2017) фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 ПК України, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на IV квартал 2017 року, наказу на проведення планової документальної виїзної перевірки від 13.11.2017 №3102 та направлення від 24.11.2017 №532 та №533, проведено планову документальну виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено Акт від 21.12.2017 №4791/08-01-13-05/ НОМЕР_1 (а.с. 75-100 т.1).

Перевіркою встановлено наступні порушення, вчинені суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 :

- пунктів 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, підприємцем занижено чистий оподатковуваний доход за 2015 р. в сумі 653042,62 грн., за 2016р. в сумі 1250994,62 грн. що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 348429,18 грн., у тому числі за 2015 рік на 123300,52 грн., за 2016 рік на 225128,66 грн.;

- підпункту 1,2, 1.3, 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, підприємцем занижено чистий оподатковуваний дохід за 2015 р. в сумі 653042,62 грн., за 2016р. в сумі 1250994,62 грн. що призвело до заниження суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 28560,56 грн., у тому числі за 2015 рік на 9795,64 грн., за 2016 рік на 18764,92 грн.

- частини 1 статті 7, частини 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VІ, внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу за 2015 р. в сумі 653042,62 грн., за 2016р. в сумі 1250994,62 грн. з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску в результаті чого занижено належного до сплати в бюджет єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% (22%), у розмірі - 184936,14 грн., у т.ч. по періодах: за 2015 р. на суму - 89995,14 грн., за 2016 р. на суму - 94941,00 грн.;

- пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 ПК України, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ на суму 360 479,03 грн., в т.ч. по періодах: січень 2015р. 513,91 грн., березень 2015р. 7780,42 грн., квітень 2015р. 7829,40грн., травень 2015р. 19513,11 грн., червень 2015р. 6194,49 грн., липень 2015р. 14750,67грн., серпень 2015р. 11633,46 грн., вересень 2015р. 9364,76 грн., жовтень 2015р. 11532,66 грн., листопад 2015р. 18743,45 грн., грудень 2015р. 9497,41 грн., січень 2016р. 8506,11грн., лютий 2016р. 11600,13грн., березень 2016р. 7161,99грн., квітень 2016р. 12690,87грн., травень 2016р. 13374,84грн., червень 2016р. 6669,08грн., липень 2016р. 29407,99рн., серпень 2016р. 26649,06грн., вересень 2016р. 23054,03грн., жовтень 2016р. 32321,11грн., листопад 2016р. 41593,50грн., грудень 2016р. 30096,59грн., завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21 декларації з ПДВ) за березень на суму 7779,74 грн.;

- п. 201.10 ст. 201 ПК України, несвоєчасно зареєстровані виписані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погодившись із висновками перевірки позивачем подано заперечення на Акт перевірки від 21.12.2017 №4791/08-01-13-05/ НОМЕР_1 (а.с.101-154 т.1).

На підставі Акту перевірки від 21.12.2017 №4791/08-01-13-05/ було прийнято податкові повідомлення - рішення:

- від 13.02.2018 за № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір з урахуванням штрафних санкцій на суму 35700,70 грн., з яких сума грошового зобов`язання 28560,56 грн., за штрафними санкціями 7140,14 грн. (а.с. 155-156 т.1);

- від 13.02.2018 за № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій на суму 540780,55 грн., з яких сума грошового зобов`язання 360479,03 грн., за штрафними санкціями 180239,52 грн. (а.с. 157-159 т.1);

- від 13.02.2018 за № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності з урахуванням штрафних санкцій на суму 435536,48 грн., з яких сума грошового зобов`язання 348429,18 грн., за штрафними санкціями 87107,30 грн. (а.с. 160-161 т.1).

Крім того, на підставі висновків Акту перевірки від 21.12.2017 №4791/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , ГУ ДФС у Запорізькій області було прийнято:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 13.02.2018, згідно якої від ФОП ОСОБА_1 вимагається сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 184936,14 грн. (а.с.209-210 т.1) та

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 13.02.2018 (а.с.211 т.1).

Не погодившись із винесеними вимогою та рішенням, позивач оскаржив їх до Державної фіскальної служби України, подавши скаргу від 26.03.2018 (а.с. 212-256 т.1).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 26.04.2018 за №6105/Х/99-99-11-02-02-25 скарга позивача залишена без задоволення, а вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 13.02.2018 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 13.02.2018 - без змін (а.с.1-3 т.2).

Вважаючи Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 13.02.2018 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 13.02.2018 протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду про їх скасування.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України. Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Статтею 177 ПК України визначено особливості оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Так, згідно з п. 177.1 ст.177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу (тобто, у розмірі 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами).

Згідно з вимогами п.177.2 ст.177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто, різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої Фізичної особи - підприємця.

У відповідності до п.177.4 ст.177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Пунктом 177.4.2. п.177.4 ст.177 ПК України визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством.

Згідно п.177.4.3. п.177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом.

Також до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (п. 177.4.4. п.177.4 ст.177 ПК України).

Згідно із пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно п.198.5. ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

За приписами ст.1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд звертає увагу, що особливістю оподаткування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є той факт що оподаткування виплат, які підлягають оподаткуванням єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є залежність та одночасність від оподаткування виплат податком з доходів фізичних осіб.

Судом встановлено, що оскаржувані вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 13.02.2018 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 13.02.2018 були прийняті контролюючим органом на підставі висновків акту перевірки 21.12.2017 №4791/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , яка проводилась посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області.

Акт перевірки від 21.12.2017 №4791/08-01-13-05/ НОМЕР_1 був складений за наслідками документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами перевірки контролюючим органом зроблено висновки про те, що суб`єктом господарювання допущено порушення:

-пунктів 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, підприємцем занижено чистий оподатковуваний доход за 2015 р. в сумі 653042,62 грн., за 2016р. в сумі 1250994,62 грн. що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 348429,18 грн., у тому числі за 2015 рік на 123300,52 грн., за 2016 рік на 225128,66 грн.;

- підпункту 1,2, 1.3, 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, підприємцем занижено чистий оподатковуваний дохід за 2015 р. в сумі 653042,62 грн., за 2016р. в сумі 1250994,62 грн. що призвело до заниження суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 28560,56 грн., у тому числі за 2015 рік на 9795,64 грн., за 2016 рік на 18764,92 грн.

- частини 1 статті 7, частини 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VІ, внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу за 2015 р. в сумі 653042,62 грн., за 2016р. в сумі 1250994,62 грн. з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску в результаті чого занижено належного до сплати в бюджет єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% (22%), у розмірі - 184936,14 грн., у т.ч. по періодах: за 2015 р. на суму - 89995,14 грн., за 2016 р. на суму - 94941,00 грн.;

- пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 ПК України, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань з ПДВ на суму 360 479,03 грн., в т.ч. по періодах: січень 2015р. 513,91 грн., березень 2015р. 7780,42 грн., квітень 2015р. 7829,40грн., травень 2015р. 19513,11 грн., червень 2015р. 6194,49 грн., липень 2015р. 14750,67грн., серпень 2015р. 11633,46 грн., вересень 2015р. 9364,76 грн., жовтень 2015р. 11532,66 грн., листопад 2015р. 18743,45 грн., грудень 2015р. 9497,41 грн., січень 2016р. 8506,11грн., лютий 2016р. 11600,13грн., березень 2016р. 7161,99грн., квітень 2016р. 12690,87грн., травень 2016р. 13374,84грн., червень 2016р. 6669,08грн., липень 2016р. 29407,99рн., серпень 2016р. 26649,06грн., вересень 2016р. 23054,03грн., жовтень 2016р. 32321,11грн., листопад 2016р. 41593,50грн., грудень 2016р. 30096,59грн., завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд. 21 декларації з ПДВ) за березень на суму 7779,74 грн.;

-п. 201.10 ст. 201 ПК України, несвоєчасно зареєстровані виписані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таких висновків перевіряючи дійшли з огляду на те, що, як зазначено в Акті перевірки, ФОП ОСОБА_1 . задекларовано витрат на загальну суму 12 601 464,06 грн., у тому числі за 2015 р. у сумі 5 125 452,21 грн. (витрати на придбання ТМЦ, що реалізовані - 3 640 207 грн., витрати на оплату праці - 317 718 грн., інші витрати - 1 192 754 грн.), за 2016 р. у сумі 7 450 785 грн. (витрати на придбання ТМЦ, що реалізовані - 5 034 780 грн., витрати на оплату праці - 655 523 грн., інші витрати - 1 760 481 грн.).

Як вказано в Акті, в результаті перевірки встановлено завищення документально підтверджених витрат на загальну суму 1 904 037,24 грн., у тому числі за 2015 на суму 653 042,62 грн., у 2016 на суму 1 250 994,62 грн.

При цьому контролюючий орган вказує на те, що в 2015 році ФОП ОСОБА_1 було придбано транспортно-експедиційні послуги у підприємств з ознаками фіктивності ТОВ "ЕЛІЗЕТ" (код за ) на суму 24166,67 грн. та ПДВ 4833,33 грн., ПП "КАПО" (код за ) на суму 15663,33 грн. та ПДВ 3132,67 грн, ТОВ "БІЗ-ІНФОРМА" (код за 0) на суму 14583,33 грн. та ПДВ 2916,67 грн.

Роблячи висновок про наявність ознак фіктивності у вказаних підприємств відповідач посилається щодо ТОВ "ЕЛІЗЕТ" - на податкову інформацію отриману від Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, наявність досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 16.07.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України; щодо взаємовідносин з ПП "Капо" та ТОВ "Біз-Інформа" - на отриману інформацію від Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, інформацію з Єдиного реєстру судових рішень, з якої встановлено, що в рамках у кримінального провадження №0000064 від 16 липня 2015 року, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 205, ч. 3 ст.209 КК України. Зазначається, що ризикові платники безпосередньо та через підконтрольні суб`єкти підприємницької діяльності, є власником банку ПАТ "КБ "Аксіома", у якого на даний час відкликано банківську ліцензію та 30.01.2015 розпочато його ліквідацію. Крім того, за отриманою інформацією, останніми встановлено, що платник з метою ухилення від сплати податків підконтрольних йому підприємств, організував схему виведення в тіньовій обіг грошових коштів з використанням юридичних осіб, що мають ознаки фіктивності.

13.02.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі акту перевірки від 21.12.2017 №4791/08-01-13-05/ були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір з урахуванням штрафних санкцій на суму 35700,70 грн., з яких сума грошового зобов`язання 28560,56 грн., за штрафними санкціями 7140,14 грн. (а.с. 155-156 т.1);

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій на суму 540780,55 грн., з яких сума грошового зобов`язання 360479,03 грн., за штрафними санкціями 180239,52 грн. (а.с. 157-159 т.1);

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності з урахуванням штрафних санкцій на суму 435536,48 грн., з яких сума грошового зобов`язання 348429,18 грн., за штрафними санкціями 87107,30 грн. (а.с. 160-161 т.1).

Разом з тим, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2019 по справі №808/2483/17, яке набрало законної сили 16.09.2019 (а.с. 185-192, 199-206 т.3), частково задоволено адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Запорізькій області; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 13.02.2018:

- № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 33808,85 грн., у тому числі за основним зобов`язанням у розмірі 27047,08 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 6761,77 грн.;

- № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 512064,81 грн., у тому числі за основним зобов`язанням у розмірі 341376,54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 170688,27 грн. та

- № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 412456,55 грн., у тому числі за основним зобов`язанням у розмірі 329965,23 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 82491,31 грн.

При цьому, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2018 у справі № 808/2354/18 встановлено, що: "…в порушення пункту 177.2, 177.4. статті 177 Податкового Кодексу України ФОП ОСОБА_1 завищено валові витрати на придбання дизельного палива на суму 26232 грн. та ПДВ 5246,4 грн, в т.ч у 2015 р. на суму 26232 грн.,та ПДВ 5246,4 грн., послуг по обробці 50 га землі та культивації 20 га землі в сумі 9666,67 грн. та ПДВ 1933,33 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 9666,67 грн. та ПДВ 1933,33 грн., послуг з дисикації пшениці, послуги з збирання пшениці комбайном, обробку землі диметрою площею 52 га у 2016 році в сумі 65 000,00 грн, та ПДВ 13 000,00 грн….

… оскільки в ході перевірки було встановлено, що господарську діяльність позивач не міг здійснювати на земельних ділянках площею 7,29 га та 43,74 га у зв`язку з тим, що ці ділянки передані в оренду ОСОБА_3 згідно договорів оренди земельної ділянки від 10.12.2019. Вказане не спростовано позивачем….

… Отже, позивач не мав права віднести до валових витрат суми витрат на придбання дизельного палива для лущування та культивації земельної ділянки в с.Ботієво Приазовського району 65,58 га, витрат з придбання послуг по обробці 50 га землі та послуг з дисикації пшениці комбайном, обробку землі деметрою площею 52 га у зв`язку з відсутністю отримання доходів від понесених витрат, та як наслідок, повинен був нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ виходячи з бази оподаткування.

А тому, в цій частині висновки податкового органу є обґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення в частині визначення грошових зобов`язань та штрафних санкцій за вказане порушення є правомірними, а отже в частині скасування податкових повідомлень рішень від 13.02.2018 року за № , в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір з урахуванням штрафних санкцій на суму 1891,85 грн., з яких сума грошового зобов`язання 1513,48 грн., за штрафними санкціями 378,37 грн.; від 13.02.2018 року за № , в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій на суму 28653,74 грн., з яких сума грошового зобов`язання 19102,49 грн., за штрафними санкціями 9551,25 грн.;- від 13.02.2018 року за № , в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності з урахуванням штрафних санкцій на суму 23079,93 грн., з яких сума грошового зобов`язання 18463,95 грн., за штрафними санкціями 4615,99 грн. позивачу слід відмовити…".

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, висновки відповідача, щодо заниження позивачем оподатковуваного доходу за 2015-2016 роки, в результаті чого занижено зобов`язання зі сплати єдиного внеску є необґрунтованими частково.

Як зазначив відповідач у поясненні від 04.11.2019, надавши розрахунок суми по вимозі від 13.02.2018 № та рішенню від 13.02.2018 № , з яким погодився позивач, "…Питома вага зазначених порушень в вимозі про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску та рішенні про застосування штрафних санкцій з ЄСВ складає: по вимозі від 13.02.2018 № - 9800,13 грн., по рішенню про застосування штрафних санкцій з ЄСВ від 13.02.2018 № - 2436,93 грн." (а.с. 226 т.3).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464 від 08 липня 2010 року (далі - Закон №2464) платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами ч. 5 ст. 8 Закону №2464, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Згідно із п.3 ст. 9 Закону №2464, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 4 ст.25 Закону №2464 встановлено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Наведені норми свідчать, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є похідними від податку на доходи фізичних осіб.

Отже, враховуючи похідний характер визначення спірної суми штрафної санкції за оскаржуваним рішенням від факту заниження позивачем бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, який частково спростовується вищенаведеними висновками суду, рішення від 13.02.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску підлягає скасуванню в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 43549,81 грн. (45986,74-2436,93), як протиправне.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2018 № Ф- також підлягає визнанню протиправною та скасуванню з огляду на відсутність у позивача недоїмки в розумінні п.6 ч.1 ст.1 Закону №2464 у сумі 175136,01 грн. (184936,14-9800,13), з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що, відповідно, підлягають частковому задоволенню.

Доводи відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 2554,17 грн., у тому числі, 1849,37 грн. згідно платіжної квитанції №1-41К від 11.05.2018, та 704,80 грн. згідно платіжної квитанції №1-38К від 11.05.2018 (а.с. 3-4 т.1).

Таким чином, виходячи із розміру задоволених позовних вимог, судовий збір у розмірі 2427,95 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДФС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2018 за № та рішення № від 13.02.2018 про застосування штрафних санкцій, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 13.02.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 43549,81 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 13.02.2018, на суму 175136,01 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2427 (дві тисячі чотириста двадцять сім) грн. 95 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20.11.2019.

Суддя І.В.Садовий