Справа № 465/4084/19
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

21.11.2019 року Франківський районний суд м. Львова у складі: головуючого судді Мартьянова С.М., з участю секретаря Турчак М.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАВ №1314930 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про про скасування постанови серії ЕАВ №1314930 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі.

Позов обґрунтовує тим, що 30.08.2019р. інспектором патрульної поліції винесено оскаржувану постанову, згідно з якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що він керуючи автомобілем ''Honda Civic LHM4255 10.07.2019 року о 20.31 году населенному пункті по зазначеному дорожньому знаку п.5.45 село Якушиці Вінницького району, перевищив дозволену швидкість на 23 км., рухався зі швидкістю 73 км./год., швидкість вимірювалась ''Тукамом 726'', своїми діями порушив п.12.4 ПДР порушення швидкості режиму в населених пунктах ( дозволена швидкість не більше 50 км./год.). Вважає таку постанову необґрунтованою, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності, крім того, інспектор при винесенні постанови не надав для огляду доказів вчинення правопорушення, не роз`яснив прав і не забезпечив реалізації права на захист. Тому оскаржувану постанову як незакону просить скасувати.

Ухвалою від 24.07.2019. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву відповідачу також визначено строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача надіслав відзив у якому зазначає, що поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про питягнення позивача до адміністративної відповідальності. Таким чином, постанова ЕАВ № 1314930 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обгрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З постанови серії ЕАВ№ 1314930 від 10.07.2019р., копія якої долучена до матеріалів справи, вбачається, що позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн., у зв`язку із скоєнням правопорушення, яке виразилось в тому, що він керуючи автомобілем ''Honda Civic LHM4255 10.07.2019 року о 20.31 году населенному пункті по зазначеному дорожньому знаку п.5.45 село Якушиці Вінницького району, перевищив дозволену швидкість на 23 км., рухався зі швидкістю 73 км./год., швидкість вимірювалась ''Тукамом 726'', своїми діями порушив п.12.4 ПДР порушення швидкості режиму в населених пунктах ( дозволена швидкість не більше 50 км./год.)..

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом п. 12.4 ПДР , передбачено у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час розгляду адміністративної справи № 337/3389/16-а в постанові від 30.05.2018р. зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного Верховний Суд відмітив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Під час розгляду іншої адміністративної справи № 2165226/16-а Верховний Суд в постанові від 18.07.2019р. зазначив, що належним доказом вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови відповідні заміри працівники поліції не проводили і в будь-якому випадку, під час розгляду адміністративної справи всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не долучив до матеріалів справи такого доказу.

Відтак, оскаржувана постанова не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а позов відповідно задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Конституційний Суд України в п. 2.3 рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015р. зазначив, що у випадках, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, розгляд справи фактично відбувається у скороченому провадженні.

В свою чергу, скорочене провадження у таких справах передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

В п. 2.4 мотивувальної частини рішення № 5-рп/2015 від 26.05.2015р. Конституційний Суд України на основі аналізу положень глави 22 КУпАП в системному зв`язку з положеннями його глави 17 зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Безпідставним є посилання представника відповідача на відеоматеріали з камери нагрудного реєстратора поліцейського як на підтвердження факту скоєння правопорушення позивачем, оскільки, з наданого запису не вбачається, що ОСОБА_1 перевищив швидкість руху автомобіля, а на ньому зафіксована лише розмова позивача з поліцейським, та крім того, вбачається, що поліцейським не було роз`яснено прав позивачу відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, статтями 9, 17, 18, 33, 122, 251, 254, 256, 258, 268, 279, 288, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 1314930 у справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2019 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Мартьянова С.М.