Справа № 541/1494/18
Суддя: Крапівіна О. П.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/1494/18
Провадження № 2-а/653/28/19
РІШЕННЯ

іменем України

10 жовтня 2019 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Крапівіної О.П.,

при секретарі - Пшеничної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду-виїзду «Чонгар» лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що постановою відповідача від 07 липня 2018 року №000071 його визнано винним у правопорушенні та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень. За змістом оскаржуваної постанови, 06 липня 2018 року, приблизно о 23.00 години він здійснив в`їзд на тимчасово окуповану територію України через автомобільний міст, який знаходиться поблизу паромної переправи «Крим», чим порушив порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України. Постанову вважає незаконною і такою, що порушує його права. Незаконність постанови обґрунтовує наступними обставинами. Дійсно, 06 липня 2018 року, ввечері, він разом зі своєю дружиною на автомобілі вимушені були повертатися з місця лікування па території Російської Федерації до місця свого проживання через раптове погіршення стану його здоров`я та несправність автомобілю, яка вимагала від скорочення відстані повернення додому. Окрім того, на цей час у них майже закінчилися грошові кошти, які б дозволили заправити на АЗС автомобіль чи тимчасово залишити його на платній стоянці. Стан здоров`я вимагав найскорішого повернення до місця проживання, оскільки здоров`ю загрожувала реальна шкода. 3 цих підстав їм довелося скоротити шлях через Керченський міст з в`їздом на окуповану територію АР Крим. Позивач вказує, що вони перебували в стані крайньої необхідності, що відповідно до ст.ст.17,18 КУпАП, виключає його адміністративну відповідальність. Такі обставини були викладені відповідачу, проте він не взяв їх до уваги, приступив до розгляду справи і винесення постанови, та вказав надати йому письмових пояснень взамін на швидкий пропуск через контрольний пункт. На прохання ознайомитись з матеріалами справи йому було відмовлено, а також відмовлено в реалізації права на правову допомогу, чим порушено право на захист. Також, позивач вказує, що протокол про адміністративне порушення на місці складено не було, а постанова про накладення адміністративного стягнення була складена з грубим порушенням вимог КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав та заперечував проти його задоволення. Пояснив, що ОСОБА_1 здійснив в`їзд через автомобільний міст, та під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, не зазначив, що був хворим.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що 07.07.2018 року під час прямування з АР Крим у них зламався автомобіль, тому вони вимушені були поїхати іншим шляхом.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заявленого позову з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.204-2 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї .

Пунктом 3 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану території України та виїзду з неї, затвердженого постановою КМУ від 04 червня 2015 року №367, переліком контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї для автомобільного сполучення визначено такі пункти - "Каланчак", "Чаплинка", "Чонгар", для залізничного сполучення - "Херсон", "Мелітополь", "Вадим", "Новоолексіївка".

Положенням ч.1 ст.10 Закону України від 15 квітня 2014 №1207 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» закріплено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний вїзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти вїзду - виїзду за умови предявлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

06 липня 2018 року, приблизно о 23.00 години ОСОБА_1 здійснив в`їзд на тимчасово окуповану територію України через автомобільний міст, який знаходиться поблизу паромної переправи «Крим», чим порушила порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України, чим порушила вимоги п.3 Порядку в поза встановленим контрольним пунктам, затвердженого постановою КМУ від 04.06.2015 р. №367, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Відповідно до п.3 «Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №367 від 04 червня 2015 року "Про затвердження порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї» - в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти.

Відносно позивача, Старшим прикордонних нарядів Відділу прикордонної служби «Чонгар» Дмитренком О.Ю. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 07 липня 2018 року №000071.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, але ч. 1 ст. 77 КАС України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 222-1 КУпАП, органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Відповідно до п. 1 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.02.2018 року № 16 "Про організаційні заходи щодо реформування адмінпровадження у прикордонній сфері": уповноважено, відповідно до абзацу третього частини другої статті 222-1 КУпАП, розглядати від імені Державної прикордонної служби України справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 222-1 КУпАП, та накладати відповідні адміністративні стягнення: старших змін прикордонних нарядів у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон, контрольних пунктах в`їзду-ви`їзду.

Відповідно до ч.1 ст.258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, наприклад в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 202-203-1,204-2,204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Згідно ч.5 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 203-1, 204-204-2 і 204-4 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.

Статтею 283 КупАП встановлено зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення": Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Щодо твердження позивача про накладення адміністративного стягнення, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності були порушенні його права, передбаченні ст.59 Конституції України та ст.268 КУпАП, суд вважає наступне.

Під час здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно із ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення, місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, жодних доводів щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення, останній в позовній заяві не зазначив та не обґрунтував, тобто факт вчинення ним адміністративного правопорушення фактично не заперечується, що в сукупності з усіма встановленими судом обставинами виключає протиправність винесеної відповідачем постанови.

Належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації його процесуальних прав, які також могли потягти незаконність винесеної постанови, позивачем також не надано і судом не встановлено.

Позивачем надані заперечення, незгода з протоколом, без будь-яких відповідних доказів, а тому, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.204-2 КУпАП винесена відповідачем відповідно до вимог ч. 2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим підстав вважати її протиправною і такою, що підлягає скасуванню, немає.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 77, 241-250, 286 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Старшого прикордонних нарядів в контрольному пункті в`їзду-виїзду «Чонгар» лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна