Справа № 500/1032/19
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/9940/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Обрізко І.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інновейшн мультимедіа» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Осташем А.В., час ухвалення судового рішення 12 год 54 хв у м. Тернополі, час складання повного тексту судового рішення 26 червня 2019 року) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інновейшн мультимедіа» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інновейшн мультимедіа» (далі - ТзОВ «Інновейшн мультимедіа», позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - ГУ ДФС у Тернопільській області, контролюючий орган, відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.11.2018 за № на суму застосованих до товариства штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 28 560,00 грн, стягнути судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на порушення посадовими особами контролюючого органу вимог Податкового кодексу України (далі ПК України) під час проведення камеральної перевірки. Період, який охоплений вказаною перевіркою, був предметом документальної позапланової виїзної перевірки, яка проводилась ГУ ДФС у Тернопільській області у вересні 2017 року та під час якої не було встановлено будь-яких порушень, в тому числі по сплаті акцизного податку.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Інновейшн мультимедіа» подало апеляційну скаргу, в якій через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою повністю задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції про визнання представником позивача факту неподання декларацій з акцизного податку не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, суд першої інстанції не перевірив жодних документів, які підтверджують протилежне. Також, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що камеральна перевірка повинна була бути проведена протягом тридцяти календарних днів, що настають за граничним терміном отримання такої звітності. Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Інновейшн мультимедіа» у вересні 2017 року за період з 01.04.2015 по 31.12.2016 порушень нарахування та сплати акцизного податку не встановлено. При цьому, матеріали справи не містять жодного акту щодо ненадання чи надання в неповному обсязі документів для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Тернопільській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування доводів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що застосування норми щодо проведення камеральної перевірки протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання звітності, передбачено лише у випадку фактичного подання податкової декларації, в інших випадках, визначених ПК України, відповідно до ст.102 цього Кодексу, застосовується норма щодо проведення камеральної перевірки не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Відповідач вважає необґрунтованими доводи представника позивача з покликанням на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Інновейшн мультимедіа» у вересні 2017 року за період з 01.04.2015 по 31.12.2016, в ході якої порушень нарахування та сплати акцизного податку не встановлено, оскільки предметом даної перевірки не охоплювалось питання подання декларації з акцизного податку, що підтверджується додатком №4 до акта перевірки. В свою чергу камеральною перевіркою 24.09.2018 щодо подання декларацій з акцизного податку за травень 2016 року - серпень 2018 року встановлено порушення платником порядку подання звітності з акцизного податку.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що контролюючим органом було проведено камеральну перевірку ТзОВ «Інновейшн мультимедіа» щодо подання декларації акцизного податку за травень 2016 серпень 2018 року, за результатами якої складено акт №2161/19-00-40-00/39724571 від 24.09.2018.

Перевіркою встановлено порушення товариством п.46.1 ст.46 ПК України, п.1 р.ІІ Порядку заповнення та подання Декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №14 від 23.01.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №105/26550, зокрема, встановлено неподання ТзОВ «Інновейшн мультимедіа» декларацій з акцизного податку за травень 2016 серпень 2018 року.

За наслідками перевірки, 02.11.2018 ГУ ДФС у Тернопільській області було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТзОВ «Інновейшн мультимедіа» визначено штрафну санкцію в розмірі 28560,00 грн за платежем «акцизний податок на пальне».

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, 16.11.2018 позивач подав на нього скаргу, яка рішенням ДФС України №2116/6/99-99-11-06-01-25 від 15.01.2019 була залишена без задоволення

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не заперечувався факт неподання декларацій з акцизного податку, а тому дана обставина в контексті положень ч.1 ст.78 КАС України не підлягає доказуванню. Погоджуючись з висновками контролюючого органу стосовно застосування до позивача штрафу в розмірі 1020 грн за кожне неподання податкової звітності, суд першої інстанції взяв до уваги ту обставину, що до позивача вже була застосована штрафна (фінансова) санкція протягом року в розмірі 170 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України (в редакції станом на час проведення перевірки) контролюючим органам надано право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України на платника податків покладено обов`язок подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За змістом п.36.1 ст.36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п.36.5 ст.36 ПК України).

Згідно дефініції, наведеної у п.46.1. ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної в зазначених документах, несуть юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до Податкового кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи (п.47.1 ст.47 ПК України).

Відповідно до п.49.1 ст.49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установленому цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.21 ст.49 ПК України передбачено, що платники, визначені підпунктом 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу, а також платники, які мають діючі (у тому числі призупинені) ліцензії на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством, зобов`язані за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації незалежно від того, чи провадили такі платники господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно дефініції, наведеної у п.п.212.1.11 п.212.1 ст.212 ПК України, платниками податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Пунктом п.223.1 ст.223 ПК України визначено, що базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

Пунктом 223.2 цієї статті передбачено, що платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до абз.1 п.2 р.І Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №14 від 23.01.2015, зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №105/26550 (далі - Порядок №14), особи, визначені ст.212 ПК України як платники акцизного податку (далі - платник) складають та подають декларацію акцизного податку (далі - Декларація).

Згідно п.2 р.II Порядку №14, Декларація складається, зокрема, із загальної частини, що містить необхідні обов`язкові реквізити платника, шести розділів, що складаються платниками залежно від виду підакцизних товарів, додатків, що містять розрахунки для обчислення суми податку залежно від виду встановлених ставок акцизного податку.

Платником заповнюються лише відповідний розділ і додатки до Декларації, які відповідають виду господарської діяльності платника, виду підакцизних товарів (продукції). Якщо платник є одночасно платником акцизного податку за різними видами господарської діяльності згідно зі ст.212 ПК України, він подає одну Декларацію з відповідними розділами та додатками до неї (абз.1 п.3 р.III Порядку № 14).

Платник, визначений п.п.212.1.15 п.212.1 ст.212 ПК України (особа, яка реалізує пальне) зобов`язаний подавати Декларацію за кожний звітний (податковий) період незалежно від того, чи провадив такий платник господарську діяльність у цьому періоді, чи ні (п.4 р.III Порядку №14).

Додаток 1 прим. 1 обов`язково заповнюється всіма платниками (юридичними та фізичними особами) акцизного податку з реалізації пального (в тому числі виробниками) незалежно від того, чи був у звітному періоді об`єкт оподаткування.

Пунктом 120.1 статті 120 ПК України передбачено, що у разі неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим кодексом, застосовується штраф в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

При цьому «повторне» правопорушення з метою застосування штрафних санкцій у розмірі 1020 грн, відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України, за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності визначається за результатами камеральних та документальних перевірок по податках та зборах кожного контролюючого органу, як за основним так і неосновним місцем обліку платника, незалежно від виду податку, якщо до такого платника протягом року вже було застосовано штраф за неподання (несвоєчасне подання) такої податкової звітності та винесено повідомлення - рішення. З дати винесення контролюючим органом такого повідомлення-рішення починається відлік 365 днів (для високосного року - 366 днів) для визначення повторності правопорушення про застосування штрафних санкцій.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, до ТзОВ «Інновейшн мультимедіа» вже було застосовано штраф відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України, зокрема, податковим повідомленням-рішенням № від 23.04.2018 в розмірі 170,00 грн, а отже вірно застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн, як це передбачено абзацом другим вказаної норми.

Судом першої інстанції також вірно не взято до уваги доводи позивача, що застосування штрафних санкцій за перевірений вже період, зокрема, 2016 рік, який був охоплений документальною позаплановою виїзною перевіркою є неправомірним, оскільки ПК України не встановлено обмежень щодо неможливості охоплення камеральною перевіркою обревізованого періоду (документальною перевіркою).

Як видно з матеріалів справи, про що зазначив суд першої інстанції, документальною позаплановою виїзною перевіркою позивача податкового законодавства за період з 01.04.2015 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2015 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 05.04.2015 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт №6195/19-00-14-01/3972457 від 21.09.2017 встановлено, що порушень нарахування та сплати акцизного податку за період з 01.04.2015 по 31.12.2016 не встановлено.

Разом з тим, камеральною перевіркою, яка була проведена 24.09.2018, встановлено порушення платником порядку подання звітності з акцизного податку, зокрема, неподання позивачем декларацій акцизного податку вже за травень 2016 серпень 2018.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, спростовують доводи позивача стосовно проведення різних видів перевірок за аналогічні періоди та відсутність порушень податкового законодавства.

Стосовно доводів позивача про порушення контролюючим органом строків проведення камеральної перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно п.102.1 ст.102 ПК України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, та з урахуванням положень статті 102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 по справі №819/1569/16.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, беручи до уваги їх зміст та юридичну природу, а також наведені вище положення чинного законодавства, яким врегульовані правовідносини щодо своєчасності подання декларації акцизного податку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку всім обставинам справи та прийшов до обґрунтованого висновку про правомірність оспорюваного рішення.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення за результатами його перегляду судом апеляційної інстанції, в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інновейшн мультимедіа» залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року по справі №500/1032/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 20.11.2019.