Справа № 817/931/16
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року

Київ

справа №817/931/16

адміністративне провадження №К/9901/14854/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2016 (суддя Жуковська Л.О.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 (колегія суддів: Іваненко Т.В., Зарудяна Л.О., Кузьменко Л.В.) у справі № 817/931/16 за позовом Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

УСТАНОВИВ:

В червні 2016 року Приватне підприємство "Агро-Експрес-Сервіс" (далі - ПП "Агро-Експрес-Сервіс") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу №17-1490/16-16-СГ від 12.04.2016, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу в оренду строком на 7 (сім) років, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Ярославицької сільської ради Млинівського району, за межами населеного пункту, площею 9,2495 га, та затверджено річну орендну плату у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки.

Позивач вказував, що наказ порушує його законні права та інтереси, оскільки попереднім Наказом №17-743/16-15-СГ від 05.06.2015 року відповідач погодив та надав дозвіл ПП «Агро-Експрес-Сервіс» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років, а не на 7 років. Крім того, на думку позивача, порушення також вбачається, зокрема, в тому, що в оскаржуваному наказі відповідач безпідставно та без будь яких пояснень встановив річну орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 8% від її нормативної грошової оцінки.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга обгрунтована аналогічними доводами, що і позовна заява та апеляційна скарга. Вказує, Наказом №17-743/16-15-СГ від 05.06.2015 року відповідач погодив та надав дозвіл ПП «Агро-Експрес-Сервіс» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років, а не на 7 років. Звертає увагу, що позивач не звертався із заявою та не погоджував проект землеустрою на 7 років. Крім того, безпідставно та необгрунтовано встановлено річну орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 8% від її нормативної грошової оцінки.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що у травні 2015 року через центр надання адміністративних послуг до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області звернулося ПП "Агро-Експрес-Сервіс" із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 9,3 га в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №17-743/16-15-СГ від 05.06.2015 року погодило та надало дозвіл ПП «Агро-Експрес-Сервіс» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 9,3 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Ярославицької сільської ради Млинівського району в оренду строком на 49 років.

Позивачем після розроблення проекту землеустрою, подано його до Управління Держгеокадастру у Млинівському районі Рівненської області та Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Млинівської РДА у Рівненській області, які своїми висновками від 21.09.2015 та 14.09.2015 року, відповідно, його погодили.

Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області винесено наказ від 12.04.2016 № 17-1490/16-16-СГ «Про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 9,2495 га в оренду позивачу строком на 7 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області, затверджено річну орендну плату у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що до повноважень ГУ Держгеокадастру у Рівненський області входить розпоряджання землями державної власності, тому затвердження проекту землеустрою на строк менший, ніж надано дозвіл на розроблення та встановлення орендної плати є правомірним.

Суди також вказали на публічно-правовий характер цього спору, оскільки оскаржуваний Наказ відповідач видав на виконання владно-управлінських функцій та договір оренди земельної ділянки не був укладений.

Колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України(тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС Українисуб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС Україниюрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як встановлено судами оскаржуваним Наказом від 12.04.2016 № 17-1490/16-16-СГ затверджено проект землеустрою та передано в оренду земельну ділянку площею 9,2495 га позивачу строком на 7 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ярославицької сільської ради Млинівського району Рівненської області, затверджено річну орендну плату у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки.

Відтак вказаний наказ є підставою для набуття речового права - оренди земельної ділянки. В свою чергу строк дії оренди та орендна плата є складовими господарського договру, який уклададається на підставі оскаржуваного наказу.

За правилами пункту 6 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ПП "Агро-Експрес-Сервіс" не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач ставить на меті забезпечення можливості набуття речового права на земельну ділянку, а саме оренди на строк, на який виготовлявся проект землеустрою, а саме на 49 років, тобто йдеться про захист майнових прав та інтересів позивача.

Таким чином, правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією спірного наказу Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області, підпадають під визначення приватноправових і з урахуванням суб`єктного складу сторін мають вирішуватися судами за правилами ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За правилами частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Керуючись ст. 341, 345, 354, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 12 версеня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року скасувати.

Провадження у справі № 817/931/16 за позовом Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області закрити.

Роз`яснити позивачеві, що справу належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук