Справа № 344/15769/19
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/598/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Івано-Франківській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор СРПП Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Рега Мирослав Ігорович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ДПО18 №32633 від 24.08.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до оскаржуваної постанови він визнаний винним у тому, що 24.08.2019року близько 10год. 45 хв. він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по автодорозі Н -09 Мукачево-Львів 334км+400 здійснив обгін транспортного засобу, який рухався в попутньому напрямку в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив вимоги ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до поданої заяви, позивач заперечує факт порушення ним вимог правил дорожнього руху, він здійснював обгін транспортного засобу, який рухався із швидкістю менше 30 км/год, вважає, що постанова є незаконною і підлягає до скасування.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.09.2019 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

За клопотанням представника відповідача до участі в справі ухвалою від 10.10.2019 року залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектора СРПП Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Регу Мирослава Ігоровича.

Позивач в судові засідання, будучи належним чином повідомленим не з`являвся.

Представник відповідача скористався правом, визначеним у ст.162 КАС України на подання відзиву на адміністративний позов та подав відповідний відзив, що долучений до матеріалів справи (а.с. 13-16), в якому просив відмовити у задоволенні позову, і в судове засідання не з`явився.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор СРПП Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Рега Мирослав Ігорович будучи належним чином повідомленим не з`явився в судове засідання.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, оглянувши та дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив наступне.

Між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Інспектор СРПП Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Рега Мирослав Ігорович 24.08.2019 року виніс постанову про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Зі змісту постанови серії ДПО18 №32633 від 24.08.2019 року вбачається, що 24.08.2019року близько 10год. 45 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по автодорозі Н -09 Мукачево-Львів, 334км+400 здійснив обгін транспортного засобу, який рухався в попутньому напрямку в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив вимоги ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП.

Нормами КУпАП регламентовано, що відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням посадової особи, що розглядає справу, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно положень ст.245 КАС України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивач не погоджується із правомірністю накладення на нього стягнення при винесенні постанови щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З долучених до матеріалів справи доказів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, вбачається наступне.

З пояснення Інспектора СРПП Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Реги Мирослава Ігоровича випливає, що 24.08.2019року ним під час патрулювання виявлено, як транспортний засіб ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись в їх напрямку здійснив обгін транспортного засобу, який рухався попереду нього, чим порушив вимоги ПДР України, а саме здійснив обгін транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та при цьому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. Інспектором поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , відрекомендувавшись, інспектором було повідомлено причину зупинку, роз`яснено водію його права та розглянуто справу про адміністративне порушення і винесено оскаржувану постанову.

З позовної заяви випливає, що позивач заперечує факт порушення ним вимог правил дорожнього руху, він здійснював обгін транспортного засобу, який рухався із швидкістю менше 30 км/год, та вказує, що його пояснення не було взято до уваги інспектором поліції, однак ані марки цього транспортного засобу, ані його номерних знаків позивач не пригадує, і жодних доказів на підтвердження своєї позиції суду не представив.

Знак 3.25 "Обгін заборонено" забороняє обгін усіх транспортних засобів, крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год (Поодинокими вважаються одиночні транспортні засоби, автопоїзди, а також буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксированим).

Суд зауважує, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд враховує, що згідно вимог ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, положення ст.9 КАС України визначають, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Слід також вказати, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування. Відтак поліцейський, виявивши порушення позивачем ПДР відреагував належним чином, результатом чого стало винесення оскаржуваної постанови. При цьому позивач оскаржувану постанову підписав без будь-яких зауважень, як на дії відповідача так і без будь-яких заперечень щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому відсутність інших доказів, не спростовує факт скоєння адміністративного правопорушення.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду адміністративного позову, з урахуванням наведених норм права, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №32633 від 24.08.2019 р. не підлягає до скасування, є складена повноваженою особою, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, а приймаючи спірну постанову відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

На підставі викладеного, відповідно до ч.1 ст.122, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Івано-Франківській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор СРПП Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Рега Мирослав Ігорович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя О.В. Шамотайло