Справа № 240/7113/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

22 листопада 2019 року м. Житомир справа № 240/7113/19

категорія 112030100

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

На адресу суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в даній справі.

В обґрунтування поданої заяви вказав на те, що судом не вирішено питання про зобов`язання Міністерства оборони України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що рішення у справі прийнято в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення також здійснюється у порядку спрощеного провадження.

Розглядаючи заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд враховує таке.

Статтею 252 КАС України передбачено ухвалення додаткового судового рішення.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1 ст.252 КАС України).

Отже, положеннями КАС України передбачені випадки, коли суд може ухвалити додаткове судове рішення, які є вичерпними.

Тобто, в будь-яких інших випадках, не передбачених зазначеною нормою закону, суд не може прийняти додаткове судове рішення.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" передбачено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Приписами ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Наведена норма визначає перелік позовних вимог, які можуть бути вирішенні адміністративним судом.

Водночас, питання встановлення судового контролю є процесуальним питанням, пов`язаним з виконанням рішення в адміністративній справі, є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Наведені обставини свідчать про те, що при ухваленні рішення від 12.06.2019 у справі №240/7113/19 судом було вирішено усі заявлені позовні вимоги.

Відтак, твердження позивача щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до вимог статті 252 КАС України, є помилковими, а тому його заява не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

Суд звертає увагу позивача на те, що порушене ним питання може бути підставою для звернення до суду з окремою заявою в порядку ст. 382 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243, 248, 252, 256 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №240/7113/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено: 22.11.2019.

Суддя Н.М. Майстренко