Справа № 817/918/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10092/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Дідик Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,

на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року (суддя - Друзенко Н.В., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м.Рівне, дата складання повного тексту - 02.08.2019 року),

в адміністративній справі №817/918/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,

про визнання неправомірними рішення і дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Рівненського ОУПФ України в Рівненській області (правонаступник ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області), в якому просила: 1) визнати неправомірними рішення та дії відповідача щодо відмови позивачу в проведенні нарахування індексації пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 р. «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб при базовому місяці листопад 2012 року, починаючи з 01.01.2015р.; 2) зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату індексації пенсії позивачу, починаючи з 01.01.2015р. відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р., із обов`язковим відновленням обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком, виходячи із базового місяця листопад 2012 року та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, змінивши при цьому базовий місяць нарахування індексації з травня 2016 року на листопад 2012 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано неправомірними рішення та дії Рівненського ОУПФ України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні нарахування індексації пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р. «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб при базовому місяці листопад 2012 року, починаючи з 01.01.2015р.. Зобов`язано Рівненське ОУПФ України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2015р. відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р., із обов`язковим відновленням обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком, виходячи із базового місяця листопад 2012 року та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, змінивши при цьому базовий місяць нарахування індексації з травня 2016 року на листопад 2012 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року в справі №817/918/18 залишено без змін.

15.01.2019 року Рівненським окружним адміністративним судом, за заявою ОСОБА_1 від 20.12.2018 р., видано виконавчий лист по адміністративній справі №817/918/18 про зобов`язання Рівненського ОУПФ України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2015р. відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р., із обов`язковим відновленням обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком, виходячи із базового місяця листопад 2012 року та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, змінивши при цьому базовий місяць нарахування індексації з травня 2016 року на листопад 2012 року.

16.01.2019 р. старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС Головного ТУЮ у Рівненській області відкрито виконавче провадження ВП №58094204 щодо виконання вказаного вище виконавчого листа №817/918/18 від 15.01.2019 р. (а.с. 137).

Листом від 29.01.2019р. №42/10 Рівненське ОУПФ України Рівненської області повідомило ОСОБА_1, що на виконання судових рішень нарахована сума коштів складає 20154,70 грн., а виплата вказаної суми було здійснюватися згідно з постановою КМУ від 22.08.2018р. №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». Зазначено, що відповідно до пункту 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017р. №2148 у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», не переглядається та пенсія не індексується (а.с. 138).

24.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправними дій та рішень, вчинених суб`єктом владних повноважень - Рівненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області, при виконанні рішення суду від 22.05.2018р. у справі №817/918/18. У цій заяві просить позивач визнати протиправними рішення та дії вчинені Рівненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2018 року у справі №817/918/18 при нарахуванні та виплаті індексації пенсії позивачу, а саме: починаючи з 01.01.2016р. припинення обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком виходячи із базового місяця - листопад 2012 року, припинення індексації пенсії починаючи з 01 жовтня 2017 року, зменшення її розміру до рівня грудня 2014 року починаючи з 01 жовтня 2-17 року, визначення суми доплати за період з 01.01.2015 року по 31.01.2018 року в розмірі 20154,70 грн. при нарахуванні індексації пенсії ОСОБА_1

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та рішень при виконанні рішення суду від 22.05.2018р. у справі №817918/18 - задоволено. Ухвалено надіслати окрему ухвалу на адресу ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2018р. у справі №817/918/18. Визначено ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області обов`язок щодо направлення до Рівненського окружного адміністративного суду у двомісячний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили відповіді про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень (прикласти детальний і ґрунтовний розрахунок індексації пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2015р., проведений у повній відповідності до судового рішення (з розшифровкою по кожному періоду), а також надати докази нарахування і виплати відповідної суми індексації).

З цією окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року не погодився ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області (правонаступник Рівненського ОУПФ України Рівненської області) та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена окрема ухвала суду прийнята з порушенням вимог ст.242 КАС України, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано зміни у порядку визначення базового місяця для проведення індексації пенсії та зміни порогу індексації. Зазначає апелянт, що з 01.10.2017 року індексація пенсії не проводиться згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 р., а лише відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тому на думку апелянта, індексація пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 р. по 30.09.2017 р. проведена правомірно. Також зазначає апелянт, що судом першої інстанції не враховано практику Європейського суду з прав людини щодо дії на зобов`язання, які виникають при внесенні змін у законодавстві. Також, звертає увагу апелянт на те, що виплату коштів ОСОБА_1 , нарахованих на виконання рішення суду, ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області буде здійснено згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затв. пост. КМ Украни №649 від 22.08.2018 року.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену окрему ухвалу суду від 02.08.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви у повному обсязі.

Позивач (заявник) ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції подала відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а окрему ухвалу суду від 02.08.2019 р. - без змін.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість окремої ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративній справі врегульовано, зокрема, статтею 383 КАС України. Так, відповідно до ч.1, ч.3 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч.6 ст.383 КАС України).

Статтею 249 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (ч.2 ст.249 КАС України).

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (ч.4 ст.249 КАС України).

Наведеними вище правовими нормами передбачено, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду підлягає застосуванню виключно у випадку наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Із матеріалів адміністративної справи видно, що 15.01.2019 року Рівненським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1 виконавчий лист по адміністративній справі №817/918/18 про зобов`язання Рівненського ОУПФ України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2015 р. відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 р., із обов`язковим відновленням обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком, виходячи із базового місяця листопад 2012 року та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, змінивши при цьому базовий місяць нарахування індексації з травня 2016 року на листопад 2012 року. На підставі цього виконавчого листа, 16.01.2019 р. старшим державним виконавцем ВПВР Управління ДВС Головного ТУЮ у Рівненській області відкрито виконавче провадження ВП №58094204.

Листом від 29.01.2019р. №42/10 Рівненське ОУПФ України Рівненської області повідомило ОСОБА_1, що на виконання судових рішень нарахована сума коштів складає 20154,70 грн., а виплата вказаної суми було здійснюватися згідно з постановою КМУ від 22.08.2018р. №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». Зазначено, що відповідно до пункту 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017р. №2148 у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», не переглядається та пенсія не індексується.

06.02.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до начальника ГУ Пенсійного фонду України Рівненської області та повідомила, що не погоджується з «Розрахунком призначеної та виплаченої пенсії за період з 01.01.2015р. по 31.01.2019р.», наданим Рівненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області. Так, ОСОБА_1 зазначила, що згідно з вказаним розрахунком рішення суду виконано лише за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., а з січня 2016 року і з пенсією, і з індексацією відбуваються дії, аналогічні тим, які в суді були визнані як такі, що не відповідають законодавству, а саме: фіксація суми індексації в складі пенсії в січні 2016р. та зміна базового місяця, з різницею, що раніше такі дії було проведено з травня 2016 року, а після рішення суду з січня 2016 року. У зв`язку з цим просила переглянути «Розрахунок призначеної та виплаченої пенсії за період з 01.01.2015р. по 31.01.2019р.», надісланий листом від 29.01.2019р. №42/10, та привести його у відповідність до рішення суду від 22.05.2019р. у справі №817/918/18 (а.с. 141-144).

У відповідь на вказане звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 12.04.2019р. за №П-112/07.1-59 повідомило, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснено наростаючим підсумком, починаючи з січня 2016 року відповідно до встановленого місяця підвищення пенсії - грудень 2015 року. При цьому, зазначено, що для забезпечення не зменшення розміру індексації у зв`язку зі змінами порогу індексації розмір індексації на час набрання чинності змін до законодавства зберігається. Відтак, вказано, що для індексації пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду встановлено місяць підвищення пенсії - листопад 2012 року, величина приросту індексу споживчих цін для визначення суми індексації та доплата індексації пенсії за період з 01.01.2015р. по 30.09.2017р. в загальній сумі 20154,70 грн. розраховані вірно (а.с. 157-158).

У зв`язку з наведеними обставинами, позивач 24.07.2019 р. звернулася із заявою у порядку статті 383 КАС України.

Судом першої інстанції вірно встановлено та враховано, що згідно розрахунку призначеної та виплаченої пенсії за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2019 р., долученого Рівненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області до відповіді ОСОБА_1 лише у періоді з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. відповідач провів нарахування позивачу індексації пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-XI від 03.07.1991р. та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р. із обов`язковим відновленням обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком, виходячи із базового місяця листопад 2012 року та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. В грудні 2015 року, як і в січні 2016 року, розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб не змінився. Розмір призначеної позивачу пенсії також залишився незмінним і її перерахунку у грудні 2015 року проведено не було. Натомість відповідач у своїх розрахунках в односторонньому порядку з січня 2016 року змінив розмір призначеної позивачу пенсії, наступним чином: до показників за грудень 2015 року і до розміру призначеної пенсії - 3194,81 грн. додано розмір індексації - 818,39 грн., отриману суму - 4013,20 грн. зафіксовано, як суму пенсії позивача після перерахунку і внаслідок цього, визначено січень 2016 року як місяць підвищення пенсії (тобто як базовий для подальшої індексації) (а.с. 139). Тобто, відповідач зупинив нарахування індексації пенсії ОСОБА_1 наростаючим підсумком, і з січня 2016 року по вересень 2017 року нараховує її в сталому розмірі, а саме в сумі 818,39 грн. щомісячно. Крім цього, з жовтня 2017 року і до грудня 2018 року відповідачем зменшено розмір індексації до 187,90 грн..

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що нарахування індексації ОСОБА_1 здійснено не у відповідності до резолютивної частини судового рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 року в адміністративній справі №817/918/18, а її виплата взагалі не проведена, тобто рішення суду належним чином не виконано.

Крім цього, застосований відповідачем розрахунок призначеної та виплаченої пенсії ОСОБА_1 суперечить висновкам, які містяться у мотивувальній частині відповідного судового рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що розглядувані дії відповідача вказують на недотримання вимог закону, порушують права позивача. Тому, в оскарженій окремій ухвалі суду від 02.08.2019 року суд застосував вірний механізм судового контролю за виконанням судового рішення, тобто, ухвалив вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2018р. у справі №817/918/18, а також зобов`язав направити до суду відповідь про вжиті заходи (детальний і ґрунтовний розрахунок індексації пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2015р., проведений у повній відповідності до судового рішення (з розшифровкою по кожному періоду), а також надати докази нарахування і виплати відповідної суми індексації).

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Судом першої інстанції також вірно враховано рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року в якому зазначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують обгрунтованих висновків суду щодо заяви позивача, поданої у порядку статті 383 КАС України та не містять переконливих доводів належного і в повному обсязі виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2018р. у справі №817/918/18.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до змісту резолютивної частини окремої ухвали суду від 02.08.2019 року, судом першої інстанції вказано, що заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та рішень при виконанні рішення суду від 22.05.2018р. у справі №817918/18 - задоволено.

Однак, у резолютивній частині цієї окремої ухвали суду від 02.08.2019 року не вказано про визнання протиправними рішення та дії вчинені Рівненським ОУПФ України Рівненської області на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 у справі №817/918/18 при нарахуванні і виплаті індексації пенсії ОСОБА_1 , - як про це просила у своїй заяві від 24.07.2019 р. ОСОБА_1 .. Тобто, така заява позивача фактично задоволена частково.

З цього приводу колегія суддів апеляційного суду враховує, що позивачем (заявником) ОСОБА_1 у визначеному законом апеляційному порядку не оскаржено окрему ухвалу суду від 02.08.2019 року у відповідній частині.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що зі змісту статті 383 КАС України видно, що за наявності підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, суд постановляє «ухвалу».

Однак, за результатами розгляду заяви позивача ОСОБА_1 від 24.07.2019 р., яка подана в порядку статті 383 КАС України, судом першої інстанції винесено «окрему ухвалу», що не відповідає приписам статті 383 КАС України.

З цього приводу колегія суддів апеляційного суду враховує, що ці допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, тобто щодо назви судового документа (судового рішення), відповідно до ч.2 ст.317 КАС України, не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, оскільки ці порушення не призвели до неправильного вирішення справи.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року в адміністративній справі №817/918/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання неправомірними рішення і дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: О. М. Довгополов
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови складено 19.11.2019 року