Справа № 331/3151/19
Суддя: Скользнєва Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/331/78/2019
Справа № 331/3151/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря Постарнак М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Таршого лейтенанта поліції Жилюка Максима Олександровича (адреса місця роботи: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. № 96) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Жилюка М.О., в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Жилюка М.О. від 13 червня 2019 року серії БР № 499623 щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія та без мотошолому, за що накладено штраф у розмірі 510 грн. Позивач керував скутером (електроскутером) АІМА РОWER ЕАGLЕ, серійний номер НОМЕР_1 . Згідно з Технічним паспортом пристрою, виданим магазином «Цитрус» ТРК «Сіtу Маll» (ФОП ОСОБА_3 ), вказаний електроскутер має потужність мотору 800 Вт, що відповідно до ПДР України не є механічним транспортним засобом та не належить до категорії транспортних засобів, для керування яким особа зобов`язана отримувати посвідчення водія відповідної категорії та одягати шолом.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Інспектор роти № 4 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області Жилюк М.О. у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить наявні в матеріалах справи поштові повідомлення № 69 7, № 69 7, № 69 0, відповідно до яких уповноважена особа відповідача отримала копію ухвали суду та копію позовної заяви з додатками, повістки. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.

Обов`язку щодо подачі відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всіх доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, у строк, зазначений в ухвалі суду від 18.07.2019 р. року не виконав.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву; витребувано документи. (а.с. 20-21)

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи відсутність повідомлень належним чином повідомленого відповідача про причини неявки в судове засідання, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно постанови серії БР № 499623 про адміністративне правопорушення від 13.06.2019 року, Інспектор роти № 4 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області Жилюком М.О. застосовано адміністративне стягнення до ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме, 10.06.2019 року о 15 год. 47 хв. він керував транспортним засобом скутер АІМА РОWER. ЕАGLЕ без водійського посвідчення та мотошолому, чим порушив п. 2.1.а та 2.3.г ПДР. (а.с. 10)

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку оскарження постанови про адміністративне стягнення з поважних причин за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувана постанова була винесена 13.06.2019 року, отримана позивачем 05.07.2019 року, позовна заява надіслана до суду засобами поштового зв`язку 15.07.2019 року, а тому строк звернення до суду позивачем пропущено не було.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) встановлено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Отже, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП настає у разі, якщо відбулося «Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")»,

Як вбачається з технічного паспорту пристрою Електроскутер АІМА РОWER ЕАGLЕ, серійний номер НОМЕР_1 , має потужність мотору 800 Вт, тобто водій не зобов`язаний взагалі мати посвідчення на керування даним транспортним засобом. (а.с. 11-12)

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Дії суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності при відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність чи відсутність події адміністративного правопорушення і винність особи у його вчиненні, не можуть вважатися правомірними та порушують принцип презумпції невинуватості, визначений статтею 62 Конституції України. Будь-які сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

У рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (п. 4.1)

За викладених обставин у даній справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовували б правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідачем під час прийняття вказаної постанови не враховано відсутність достатніх даних та доказів, що підтверджують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не перевірено наявність підстав для визнання винним позивача у вчиненні правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність порушення позивачем вимог п. 2.1.а та 2.3.г Правил дорожнього руху України, що свідчить про необґрунтованість винесення постанови серії БР № 499623 від 13.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.ст. 151, 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були прокладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав та не довів правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тобто не виконав вимоги ст. 77 КАС України.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності працівником поліції не в повній мірі дотримано вимог закону, а саме ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП не повно і не всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а тому Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності визнається судом протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 8-10, 77, 139, 241-246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 245, 251, 280 Кодекса України про адміністративні правопорушення, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Визнати дії суб`єкта владних повноважень - Інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Жилюка Максима Олександровича щодо накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 13.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, протиправними.

Скасувати постанову серії БР № 499623 від 13.06.2019 року суб`єкта владних повноважень - Інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Жилюка Максима Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Повний текст рішення складено 11 листопада 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

11.11.2019