Справа № 300/1883/19
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2019 р. справа № 300/1883/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

про скасування припису від 10.06.2019, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ), 16.09.2019, звернувся в суд з позовною заявою до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (надалі, також - відповідач) про скасування припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт на «Реконструкція нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 », складений 10.06.2019.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем винесено незаконний та необґрунтований припис від 10.06.2019 на підставі помилкових висновків, висвітлених у акті проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №28/32-26 від 10.06.2019. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що роботи по реконструкції нежитлового приміщення, які здійснювалися під час перевірки відповідачем, не потребують документального оформлення в силу приписів Постанови Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» а також те, що позивач - ОСОБА_1 не являється ані замовником, ні виконавцем робіт із реконструкції нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 , що виключає правомірність складення щодо нього оскарженого припису.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2019, відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Зобов`язано відповідача на протязі п`ятнадцяти днів з момент отримання даної ухвали надати суду: - належним чином засвідчене документальне підтвердження підстав проведення перевірки; - обґрунтування підстав визначення позивача в якості «Замовника» реконструкції нежитлового приміщення із долученням підтверджуючих документів (а. с. 1-2).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, тому 09.10.2019 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив за №14/32-19/1194 від 04.10.2019 (а.с.67-71), у якому зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, а дії управління щодо винесення оскаржуваного припису такими, що відповідають нормам законодавства. З приводу визначення ОСОБА_1 відповідальною особою за виконання будівельних робіт відповідач вказав, що позивач при проведенні перевірки сам стверджував, що є відповідальною особою. Жодних зауважень щодо невірного встановлення особи-замовника позивачем не наводилося ні під час здійснення контролю, ні за результатами його засідання. Стосовно факту правопорушення відповідач зазначив, що облаштування дверних прорізів у несучих стінах не відносяться до робіт, передбачених переліком будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні, дослідивши усі заяви по суті справи та письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення, судом встановлені такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕД Експрес-Комфорт» звернулося до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області із проханням №53-03-19 від 27.03.2019, у якому зазначило, що власник нежитлового приміщення ОСОБА_3 . по АДРЕСА_2 самовільно провів реконструкцію віконного блоку, а саме вибив частину стіни і встановив двері, не одержавши на це відповідних документів. Просило прийняти міри (а.с.73).

Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області листом №998/1009/1.18/2019 від 08.04.2019 направило вказане прохання за належністю до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради для розгляду (а.с.72).

На підставі вищевказаних документів, відповідачем винесено наказ №116 від 02.05.2019 "Про проведення позапланових перевірок" (а.с.75) та видано направлення №116/4 від 02.05.2019 заступнику начальника відділу контролю за будівництвом Бобрису Роману Васильовичу для здійснення позапланової перевірки виконання будівельних робіт на об`єкті «реконструкція нежитлового приміщення» на АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (а.с.74).

Посадовою особою відповідача, 10.06.2019 проведено перевірку дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті «Реконструкція нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 », за результатами якої складено акт №28/32-26 від 10.06.2019, яким встановлено наявність порушень вимог законодавства, а саме пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ОСОБА_1 виконує будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 шляхом втручання у несучі конструкції в частині збільшення прорізу та влаштування дверей без поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с.10-12). Позивачем у зазначеному акті вказано «Відповідні дозвільні документи будуть оформлені у визначений термін» (а.с.12).

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 10.06.2019, яким передбачено, що з метою усунення виявлених порушень відповідач вимагає негайно зупинити виконання будівельних робіт, усунути виявлене порушення шляхом приведення нежитлового приміщення на вул. Б. Лепкого 6а до попереднього стану, або отримати право на виконання будівельних робіт в термін до 10.08.2019 (а.с.13-14).

Також, відповідачем 10.06.2019 складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , яким встановлено, що за порушення пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачена відповідальність визначена ч. 5 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.15-17). На підставі вказаного протоколу, 11.06.2019 відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №17/32.1-03, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн (а.с.18-20). Суд зазначає, що вищевказані протокол та постанова не є предметом розгляду в даній адміністративній справі, тому правова оцінка правомірності їх винесення судом не надаватиметься.

Вважаючи, що відповідачем незаконно винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 10.06.2019, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом його скасування.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд вказує, що при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення події, обставин чи відповідних відносин або вчинення конкретної дії у спірних правовідносинах.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що в межах дослідження даної адміністративної справи з`ясуванню підлягають дві обставини на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимоги, а саме:

- чи відносяться будівельні роботи, які проводяться на АДРЕСА_1 до таких, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України №406 від 07.06.2017 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» (надалі, також - Перелік №406);

- чи є позивач - ОСОБА_1 відповідальною особою за здійснення реконструкції на АДРЕСА_1

Питання процедури проведення перевірки позивачем не оспорюється.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038).

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

На реалізацію положень статті 41 Закону №3038-VI Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 23.05.2011 за №553, якою затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (надалі, також - Порядок №553).

Згідно з приписами пункту 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, в тому числі, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Підпунктами 1, 2, 3, 8, пункту 11 вказаного Порядку передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт. Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Приписами пункту 12 Порядку №553 передбачено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Судом встановлено, що посадовою особою відповідача 10.06.2019 у відповідності до вищенаведених норм складено акт (а.с.10-12) та у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями, винесено оскаржений припис, яким зобов`язано позивача усунути виявлене порушення вимог законодавства до 10.08.2019 (а.с.13-14). Зазначені акт та припис того ж дня позивач отримав, що підтверджується його підписом в акті та приписі.

Щодо віднесення будівельних робіт, які проводяться на АДРЕСА_1 до таких, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, передбачених Переліком №406, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону №3038-VІ, замовник має право виконувати будівельні роботи:

- після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

- видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Згідно з пунктом 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до частини 7 статті 34 Закону №3038-VІ, виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що законом чітко визначено набуття права особи на виконання будівельних робіт, зокрема це:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

2) видача замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт;

3) виконання робіт, які передбачені Переліком №406 без дозвільної документації.

Так, виходячи із матеріалів справи та змісту позовної заяви, при виконанні робіт по реконструкції віконного розрізу у несучій стіні будівлі шляхом його збільшення та встановлення дверей на АДРЕСА_1 не вчинялися дії щодо подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт та/або не отримувалося дозволу на виконання будівельних робіт.

Пунктами 1, 4 Переліку №406, на які посилався позивач у позовній заяві передбачено, що до будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію відносяться:

- Роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками;

- Заміна існуючих заповнень віконних, балконних та дверних прорізів.

Проте, на переконання суду, роботи, які виконуються на АДРЕСА_1 не передбачені Переліком №406.

У відповідності до Технічного висновку щодо влаштування другого входу нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 замовником якого була ОСОБА_3 , розробленого підприємцем - ОСОБА_8 , експерт - Л. В. Босик Том 1 1961-05-19-21-ТВ від 27.05.2019 (а.с.38-45), при обстеженні фундаментів, стін та перекриття, підтверджується можливість влаштування додаткового другого входу до нежитлового приміщення, при виконанні ряду заходів, а саме: - при влаштуванні входу необхідно зберегти існуючу конструктивну схему будинку, без зміни зовнішньої конфігурації стін; - при влаштуванні другого входу в приміщення на першому поверсі виконати в межах існуючого віконного прорізу; - вхід передбачається за рахунок розбирання цегляного муру під вікном.

У додатку №1 до зазначеного технічного висновку експертом Л. В. Босиком зазначено, що за результатами технічного обстеження, встановлено, що технічний стан частин несучих стін будівлі нормальний та придатний до подальшої експлуатації. Основні несучі конструкції будівлі під час перепланування приміщень не порушені та залишились без змін (а.с.52).

Враховуючи, що з метою зміни існуючого віконного прорізу додатковим входом необхідно розібрати цегляний мур під вікном, на переконання суду, вказані будівельні роботи передбачають втручання у зовнішні несучі конструкції будівлі, як це зображено на ескізі технічних паспортів до і після реконструкції (а.с.47, 54), а тому така будівельна робота не передбачена Переліком № 406. Окрім цього, заміна існуючих заповнень віконних, балконних та дверних прорізів, передбачена Переліком №406 не передбачає собою розбивання віконного розрізу для встановлення дверей.

Таким чином, на переконання суду, твердження позивача про можливість виконання реконструкції будівлі на АДРЕСА_1 без отримання дозвільної документації не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та є безпідставними.

Що стосується визначення позивача відповідальною особою за здійснення реконструкції на вул . Б АДРЕСА_1 суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону №3038-VІ, замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону №3038-VІ, суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до пункту 9 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

В акті №28/32-26 від 10.06.2019 (а.с.10) позивач визначений як «Замовник», а у приписі від 10.06.2019 (а.с.13) зазначено, що ОСОБА_1 виконує будівельні роботи на АДРЕСА_1 .

Проте, суд не погоджується із наділенням позивача статусом замовника з огляду на таке.

У відповідності до Витягу про державну реєстрацію прав, ОСОБА_3 набула права власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору дарування № 2313 від 29.12.2011 (а.с.23).

З метою здійснення реконструкції свого нежитлового приміщення Колос ОСОБА_7 (замовник) уклала з товариством з обмеженою відповідальністю «Праймаксбуд» (підрядник) договір №10/05-19 від 10.05.2019 відповідно до умов якого підрядник на свій ризик зобов`язується власними силами, засобами та матеріалами виконати роботи по збільшенню віконного прорізу шляхом демонтажу (розбирання) цегляного муру під вікном нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 та влаштування дверей на об`єкті замовника та передати виконання робіт замовнику в установлені даним договором строки, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх відповідно до умов даного договору (а.с.32-35).

Окрім цього ОСОБА_3 є замовником технічного висновку №1961-05-19-21-ТВ, на підставі якого здійснюється реконструкція приміщення за адресою АДРЕСА_1 (а.с.38). Також технічним паспортом від 19.06.2019 на групу нежитло. АДРЕСА_1 замовником технічної інвентаризації або уповноваженою ним особою визначено - ОСОБА_3 (а.с.53)

Згідно з приписами статті 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV, замовник - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування. Суб`єкти архітектурної діяльності - архітектори, інші особи, які беруть участь у підготовці і розробленні містобудівної документації, проектної документації для будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будинків і споруд, благоустрою, ландшафтних та садово-паркових об`єктів, науково-дослідній і викладацькій роботі, замовники проектів та будівництва об`єктів архітектури, підрядники на виконання проектних і будівельних робіт, виробники будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, власники і користувачі об`єктів архітектури, а також органи влади, що реалізують свої повноваження у сфері містобудування.

Таким чином, ОСОБА_1 не є і не може бути замовником реконструкції приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в розмінні Закону №3038-VІ чи відповідальною особою за будівництво, оскільки зі змісту поданих суду документів видно, що позивач не здійснював ніякої діяльності та не укладав жодних договорів, пов`язаних із реконструкцією зазначеного приміщення.

Помилковим також є посилання відповідача на довіреність №ННН182902 від 23.05.2019, за якою ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси, оскільки усі дії, передбачені довіреністю здійснюються від імені ОСОБА_3 (а.с.21).

Відповідно до частини 1 статті 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Окрім цього необґрунтованими суд вважає посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 під час перевірки стверджував, що є відповідальною особою за виконання робіт за дорученням ОСОБА_3 , оскільки позивач діяв в її інтересах і виключно від її імені. Суд зазначає, що порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю закріплена можливість відповідача отримувати належні документи для ідентифікації замовника у спірних правовідносинах з метою складання акта перевірки та припису, проте, виходячи із досліджених матеріалів справи, посадова особа відповідача обмежилася отриманою помилковою інформацією від позивача.

Необхідно наголосити, що звернення ТОВ «ЖЕД Експрес-Комфорт», яке стало підставою перевірки містить в собі посилання на те, що власником нежитлового приміщення є ОСОБА_3 .

Таким чином, суд дійшов до висновку, що посилання позивача на те, що він не є замовником чи виконавцем будівельних робіт нежитлового приміщення за адерсою: АДРЕСА_1 є підставними, тому з наведених мотивів оскаржений припис підлягає скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як свідчать встановлені обставини, відповідач, приймаючи оскаржений припис діяв у супереч закону, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які маю значення для правильного вирішення питання у спірних відносинах.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що при винесенні оскарженого припису відповідачем не дотримано пунктів 1, 3, 5, 6 та 8 частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви долучено:

- договір про надання юридичних послуг №11/06/19-КМ від 11.06.2019, укладений ОСОБА_1 (замовник) із адвокатом Чаплею Іваном Романовичем (виконавець). Відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання протягом терміну дії цього договору надавати замовнику юридичні послуги з захисту інтересів останнього в будь-яких органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, органах виконавчої служби, а також в загальних, господарських та адміністративних судах загальної юрисдикції України, з питань, що стосується оскарження припису Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 10.06.2019, а замовник зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх;

- орієнтовний (попередній) розрахунок судових витрат, яким передбачено

1. вивчення (аналіз) документів, формування правової позиції, надання консультації - 2000 грн;

2. підготовка позовної заяви про скасування припису від 10.06.2019 - 4000 грн;

3. участь в судовому розгляді справи (підготовче провадження) - 1000 грн;

4. участь в судовому розгляді справи (розгляд справи по суті) - 1200 грн;

5. гонорар за ухвалення рішення на користь клієнта - 2500 грн.

Всього - 10 700 грн;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Суд не погоджується із посиланням відповідача на відсутність документу, підтверджуючого сплату судових витрат, як на підставу відмови у відшкодуванні таких витрат, оскільки в силу вимог пункту 1) частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу судові витрати на правничу допомогу, що сплачені абопідлягають сплаті.

Суд зазначає, що дана адміністративна справа розглядалася в письмовому провадженні, без виклику сторін, а тому витрати на здійснення представництва в судовому засіданні та гонорар за ухвалення рішення на користь клієнта не підлягає відшкодуванню. Окрім цього, один із двох аргументів (мотивів) позовної заяви не знайшов нормативного підтвердження в ході розгляду даної адміністративної справи. Таким чином, на переконання суду, співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу є 4000 грн (2000 грн - вивчення (аналіз) документів, формування правової позиції, надання консультацій та 2000 грн - підготовка позовної заяви про скасування припису).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт щодо реконструкції нежитлового приміщення на вул. Б. Лепкого, 6а у м. Івано-Франківську, Івано-Франківська область, складений 10.06.2019 заступником начальника відділу контролю за будівництвом управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Бобрисом Романом Васильовичем.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (код ЄДРПОУ - 04054346) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ;

відповідач: Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вул. Дністровська, буд. 26, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРОПУ - 04054346.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.