Справа № 360/3552/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/3552/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) питання щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог та клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області, відповідно до якого позивач просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача № 3781 від 31.05.2018.

Ухвалою суду від 19.09.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання неправомірним та скасування рішення, - залишено без руху.

06.09.2019 позивачем через канцелярію суду усунуто недоліки позовної заяви та надано уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати незаконним та скасувати рішення відповідача № 3781 від 31.05.2018;

зобов`язати відповідача виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 № 415/2057/18, розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за пунктом "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з врахуванням наведених у рішенні суду обставин та з урахуванням вимог постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за №1231/13105.

Ухвалою суду від 02.10.2019, з урахуванням ухвали суду від 19.11.2019, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.11.2019 закрито підготовче провадження у справі №360/3552/19 та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19 листопада 2019 року.

У судове засідання позивач та його представник не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

23.10.2019 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, зокрема, відповідач просить суд закрити провадження у даній справі, оскільки є рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі № 360/2057/18 з того самого спору і між тими самими сторонами, яке набрало законної сили (а.с.57-58).

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження по справі суд не знаходить підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Разом з тим, предметом розгляду даної справи є правомірність рішення відповідача №3781 від 31.05.2018 щодо відмови у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах, тоді як предметом розгляду справи №415/2057/18 було правомірність рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 1223 від 20.02.2018 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Таким чином, предмети вказаних справ є різними.

Одночасно у судовому засіданні судом на розгляд поставлено питання щодо закриття провадження по справі в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року №415/2057/18 та розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з врахуванням наведених у рішенні суду обставин та з урахуванням вимог Постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105.

Так, матеріалами справи встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 у справі №415/2057/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково: скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області № 1223 від 20.02.2018 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з врахуванням наведених у рішенні суду обставин та з урахуванням вимог Постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105.

Вказане рішення суду набрало законної сили 17.07.2018 (а.с.11-15, 17-18).

Згідно з даними КП «ДСС» 12.09.2018 позивачем у справі №415/2057/18 отримано виконавчий лист.

04.01.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого проваження, а 26.02.2019, у зв`язку з повним та фактичним виконанням рішення суду, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, що вбачається з листа відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 26.03.2019 №1513 (а.с.31).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Частиною першою статті 3 КАС України визначено, що порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно - правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно - правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вбачається з позовних вимог, позивач просить суд зокрема, зобов`язати відповідача виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року №415/2057/18 та розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з врахуванням наведених у рішенні суду обставин та з урахуванням вимог Постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105.

Тобто, окрім правомірності рішення відповідача № 3781 від 31.05.2018 щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, предметом спору в даній справі є невиконання відповідачем судового рішення у адміністративній справі № 415/2057/18, і намагання позивача в такий спосіб примусити відповідача виконати вказане судове рішення.

Суд зауважує, що відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частиною четвертою статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина п`ята статті 372 КАС України).

Частиною першою статті 373 КАС України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищенаведених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Тому обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Подібна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 816/2016/17, від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, спір, який є предметом розгляду у даній справі, в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 № 415/2057/18 та розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за пунктом "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з врахуванням наведених у рішенні суду обставин та з урахуванням вимог постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за №1231/13105, не є публічно - правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, при цьому такий спір не може бути вирішений в жодній юрисдикції.

Суд роз`яснює позивачу, що згідно із частиною другою статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Одночасно суд зазначає, що зідно із пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини шостої статті 143 КАС України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

З урахуванням наведеного, суд роз`яснює позивачу право звернення з клопотанням про повернення частини сплаченої суми судового збору на підставі пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням вимог частини шостої статті 143 КАС України.

Керуючись статтями 238, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2018 року № 415/2057/18 та розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з врахуванням наведених у рішенні суду обставин та з урахуванням вимог Постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження по справі оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині закриття провадження по справі в частині позовних вимог набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян