Справа № 826/14018/17
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року (розглянута в письмовому провадженні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМ БІ ГРУП» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови №26 від 19.10.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕМ БІ ГРУП» (далі - позивач, ТОВ «ЕМ БІ ГРУП») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі - відповідач), в якому просив суд скасувати постанову №26 про накладення стягнень, винесену 19 жовтня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перевірка проведена відповідачем з порушенням вимог законодавства, а висновки Акту перевірки та спірна постанова не підтверджені належними фактами, фото та відео фіксація, надані відповідачем, жодним чином не підтверджують порушення позивача.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано постанову №26 про накладення стягнень, винесену 19 жовтня 2017 року. начальником Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у місті Києві.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, що на підставі плану здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) на 2017 рік, Наказу на проведення планової перевірки від 18.04.2017 №687, направлення на проведення заходу від 18.04.2017 №740, Головним управлінням проведено планову перевірку ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» за адресою: пр-т. Оболонський, 21-Б місто Київ.

За результатами перевірки Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві склало Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 000122 від 20.04.2017 року (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки зазначено, що під час проведення планової перевірки, на фасаді торговельного об`єкта відсутня вивіска із зазначенням найменування суб`єкта господарювання, чим порушено вимоги п.12 «Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року № 833 та при контрольно-вибірковому інспектуванні встановлено реалізацію товарів (пп. 1-12) без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товари у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про підприємство, яке здійснює функції виробника, виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача, чим порушено вимоги п. 16 р. І «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами» затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 року № 104, ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

3а виявлені порушення передбачена відповідальність згідно пункту 7 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим Головним управлінням винесено постанову від 19.10.2017 року № 26 про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України «Про захист споживачів» у розмірі 7 973, 34 грн.

Позивач вважає, що спірна постанова прийнята з порушенням вимог законодавства, звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Щодо посилання на те, що в магазині є вивіска, на якій зазначено назву торгової точки та вказані години роботи, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 12 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» затверджених постановою Кабінету міністрів України від 15.06.2006 року № 833, на фасаді торговельного об`єкта розміщується вивіска із зазначенням найменування суб`єкта господарювання. Біля входу до торговельного об`єкта на видному місці розміщується інформація про режим роботи.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/) найменування суб`єкта господарювання, щодо якого проводилась перевірка - ТОВ «ЕМ БІ ГРУП».

Крім того, відповідно до Вимог до написання найменування юридичної особи, її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, крім організації профспілки, затверджених наказом Міністерства юстиції України 05.03.2012 №368/5, найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно - правову форму (крім органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ) та назву.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що на фасаді торговельного об`єкта розміщується вивіска із зазначенням найменування суб`єкта господарювання, яка повинна містити інформацію про її організаційно-правову форму та назву.

Щодо порушення вимоги п. 16 р. І Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 року № 104, cm. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме, реалізацію товарів (пп. 1-12) без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товари у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про підприємство, яке здійснює функції виробника, виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача, колегія суддів зазначає насутпне.

Вказує, що зазначене вище підтверджується наданими до матеріалів справи фотознімками бірок товарів, на яких вказана уся необхідна інформація.

Щодо посилання позивача на те, що він має в наявності усі первинні та супровідні документи на продукцію, яка перебувала в продажі на день перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в акті перевірки від 20.04.2017 р. № 000122 встановлено порушення вимог, зокрема, при контрольно-вибірковому інспектуванні встановлено реалізацію товарів (пп. 1-12) без необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товари у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про підприємство, яке здійснює функції виробника (виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача, чим порушено вимоги п. 16 р. І «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами», затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.04.2007 року № 104 (надалі Правила № 104) та статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити, зокрема: найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача. Нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами, можуть бути встановлені додаткові вимоги до змісту інформації про продукцію.

Інформація споживачеві повинна надратися згідно із законодавством про мови.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку.

Згідно пунктом 16 «Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами», затверджених Наказом Мінекономіки України від 19.04.2007 року №104 (далі - Правила №104), здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб`єкта господарювання зобов`язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів, яка серед іншого має містити найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Отже, споживачі повинні отримати всю необхідну доступну, достовірну та своєчасну інформації про продукцію до її придбання, ця інформація доводиться до відома споживачів у доступній наочній формі, а також споживачі не повинні звертатися до продавця з вимогою про надання такої інформації. На вимогу споживача Продавець зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Відповідно до пунктів 3, 4 та 18 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Виробник - суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар.

Продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником.

Згідно ч. 8 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець не звільняється від відповідальності у разі неодержання ним від виробника (імпортера) відповідної інформації про товар.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що на момент перевірки уповноваженою особою позивача не надано жодних доказів наявності інформації про товари у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі) про підприємство, яке здійснює функції виробника (виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача.

Також вказує, що фотознімками бірок товарів, первинні та супровідні документи на продукцію, які представлені позивачем, не містить інформацію про підприємства, яке здійснює функції виробника (виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача. позивач будь - яких доказів на підтвердження своїх доводів, у тому числі, що ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» являється уповноваженим представником виробника, тобто наявний договір з виробником, на підставі якого має право діяти від його імені стосовно прийняття претензій від споживача, не надав як під час перевірки, так і до позовної заяви.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що суб`єкт господарювання зобов`язаний надавати споживачеві у доступній формі необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, якою, зокрема, є інформація про найменування та місцезнаходження підприємства, яке здійснює функції виробника (виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що надання вищевказаної інформації для споживачів є обов`язковим, а її ненадання є порушенням чинного законодавства України та суттєво обмежує законне право споживача на усвідомлений і компетентний вибір товарів.

Щодо посилання на те, що в акті перевірки не наведено даних щодо перевірки наявності вказаної інформації в усіх способах, передбачених Законом - у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування, шляхом розміщення у місцях, де вона реалізується, а також не перевірено можливості отримати таку інформацію засобами дистанційного зв`язку, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі Закон), суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:

- допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

- виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону,

- одержувати примірник припису або акта органу державного нагляду (контролю) за результатами проведеного планового чи позапланового заходу.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на пояснення відповідача, а саме на те, що факт виявлених порушень підтверджується актом перевірки, в якому зазначено про відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію у супровідній документації, що додається до товару на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом доступній наочній формі про підприємство, яке здійснює функції виробника щодо прийняття претензій від споживача.

Зазначені доводи також підтверджуються фотознімками та відеоматеріалом.

Також, до акту перевірки від 06.09.2016 року № 000142 заповнено додаток 7, який є невід`ємною частиною акту перевірки, а саме «зведені дані результати перевірки продукції, яка не відповідає вимогам нормативно-правових актів (нормативних документів) або/та яка реалізовувалась із порушенням вимог законодавства про захист прав споживачів».

В Додатку 7 зазначено детальний опис результатів перевірки продукції; висновок щодо її відповідності встановленим вимогам та опис виявлених порушень, перевірці підлягало питання - на кожному аркуші додатку 7 до акту перевірки зазначено про відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію (п.п. 1-12) у супровідній документації, що додається до товару на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом у доступній наочній формі про підприємство, яке здійснює функції виробника (виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що додаток 7 був підписаний перевіряючим Головного управління та уповноваженим представником позивача.

Представником ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» Степанченко М..Ю. було підписано зазначений вище додаток без зауважень по продукції, яка зазначена в пункті 1-5 додатку 7, а в позиціях 6-12 лише було зазначено «не погоджуюсь».

Колегія суддів звертає увагу на те, що факт порушення був встановлений Головним управлянням та зафіксовано в акті перевірки та додатках до нього про відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію у супровідній документації, що додається до товару на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом у доступній наочній формі про підприємство, яке здійснює функції виробника (виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача.

В розділу ПІ акту перевірки від 06.09.2016 року № 000142 представником ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» Степанченко М.Ю. було лише зазначено про не погодження з порушенням посилаючись, що нормами чинного законодавства подібна вимога не встановлена.

Отже, позивач під час перевірки висловлював лише часткове непогодження із порушеннями, у зв`язку з тим, що на думку останнього інформації про продукцію у супровідній документації, що додається до товару на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом у доступній наочній формі про підприємство, яке здійснює функції виробника (виконавця, продавця) щодо прийняття претензій від споживача не передбачена чинним законодавством України.

Разом з тим, листом від 02.06.2017 вих. № 159 до Головного управління позивачем надано прибуткові накладні та повідомлено про усунення порушень щодо товарів зазначених у пунктах 1-6 додатку 7 до акту перевірки, а також усунення порушень, які вказані у пункті 1 та вкладеному аркуші до акту.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному листі ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» частково визнає порушення, що зафіксовані під час перевірки, що свідчить про необґрунтованість викладеного у рішенні суду першої інстанції та не відповідає дійсності.

Окрім зазначеного вказує на те, що позивачем не надано жодного доказу наявності для споживача інформації про продукцію.

Також зазначає, що під час перевірки уповноважена особа позивача не надала жодних доказів наявності па продукції необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації.

Такі докази не було надано до, та при розгляді постанови про накладання стягнень передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 19.10.2017 № 26.

Таким чином, Головним управлінням не порушено порядок проведення перевірок.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що в Акті перевірки не наведено інформацію щодо перевірки наявності вказаної інформації в усіх способах, передбачених Законом - у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування, шляхом розміщення у місцях, де вона реалізується, а також не перевірено можливості отримати таку інформацію засобами дистанційного зв`язку.

Щодо посилання позивача на те, що відповідачем надано до суду відеоматеріали проте на відео не зафіксовано дати і часу зйомки та конкретних порушень позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, 29 січня 2018 року Головним управлінням подано до Окружного адміністративного суду міста Києва клопотання про долучення до матеріалів справи диск з відеозаписом перевірки, за результатами якої складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 20.04.2017 № 000122 та фото маркування продукції, зазначеної в акті перевірки від 20.04.2017 № 000122.

Судом першої інстанції зобов`язано позивача надати в наступне судове засідання оригінали документів по кожному товару, у зв`язку з чим відкладено розгляд справи на 31 січня 2018 року.

Сторони під час судового засідання ознайомитись з наданим відеозаписом та наданими поясненнями сторін.

Проте, позивач не заперечував, що наданий Головним управлінням другий відеозапис фіксував фрагмент перевірки у ТОВ «ЕМ БІ ГРУП» за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 21 Б.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до не правильного висновку щодо задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві - задоволити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМ БІ ГРУП» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови №26 від 19.10.2017 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 20 листопада 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.П. Мельничук