Справа № 200/12245/19-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 р. Справа№200/12245/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом Громадської організації Азовська паланка до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання протиправними дій розпорядника інформації, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Громадської організації Азовська паланка до Маріупольської міської ради Донецької області про: визнання протиправною відмову у наданні відповіді на запит щодо отримання публічно інформації на підставі Законів України Про доступ до публічної інформації, Про інформацію за запитом від 5 серпня 2019 року за вих.№42/19, а саме: копію акта приймання виконаних робіт, яким зафіксоване фактичне виконання ремонтних робіт на об`єкті Центральна бібліотека ім. Короленка за адресою: пр. Миру, 93-б, м. Маріуполь, у відповідності з ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013 (Код ДК 021:2015-45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) за період з квітня 2017 року до 21 липня 2019 року; визнання неправомірними дії у наданні відповіді на запит щодо отримання публічної інформації на підставі Законів України Про доступ до публічної інформації, Про інформацію за запитом від 5 серпня 2019 року за вих. №42/19, а саме: копію акта приймання виконаних робіт, яким зафіксоване фактичне виконання ремонтних робіт на об`єкті Центральна бібліотека ім. Короленка за адресою: пр. Миру, 93-б, м. Маріуполь, у відповідності з ДСТУ Б,Д.1.1.-1:2013 (Код ДК 021:2015-45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) за період з квітня 2017 року до 21 липня 2019 року; зобов`язання повторно розглянути запит щодо отримання публічної інформації на підставі Законів України Про доступ до публічної інформації, Про інформацію за запитом від 5 серпня 2019 року за вих. №42/19.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем відмовлено в наданні запитуваної інформації з посиланням на статтю 505 ЦК України (поняття комерційна таємниця), проте ненадання розпорядником копії документів, інформації про розпорядження бюджетними коштами суперечить положенням частини 5 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно до якої, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Позивач вважає, що відмовивши у задоволенні запиту про надання інформації відповідач порушив вимоги частини 2 статті 34 Конституції України щодо права на отримання інформації, оскільки зазначене обмеження в доступі порушують норми Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідач позов не визнав, 12 листопада 2019 року подав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що документація та інформація щодо процедури публічної закупівлі, зокрема, розрахунок договірної ціни, проектно-кошторисна документація, договір підряду, укладений за результатами закупівлі, яку запитував позивач, знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет. Відповідач вказав, що у його володінні відсутня витребувана інформація, оскільки договір підряду був достроково розірваний, зазначені у договорі роботи Підрядником фактично не виконані та акт приймання виконаних робіт не складався та відповідно, фінансування за договором не здійснювалось. Листом від 13 вересня 2019 року позивачу була надана відповідь інформаційного змісту, яка відображує актуальну станом на теперішній час інформацію. Відповідач звернув увагу на те, що у адміністративному позові вказано про запит про надання актів приймання виконаних робіт з квітня 2017 року по липень 2019 року проте, у запиті було вказано: за період з квітня 2017 року по липень 2017 року.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

5 серпня 2019 року Громадська організація Азовська паланка звернулася до Маріупольської міської ради Донецької області із запитом про надання публічної інформації, а саме надати: копію акта приймання виконаних робіт, яким зафіксоване фактичне виконання ремонтних робіт на об`єкті Центральна бібліотека ім. Короленка за адресою: пр. Миру, 93-б, м. Маріуполь, у відповідності з ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013 (Код ДК 021:2015-45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) за період з квітня 2017 року до 21 липня 2019 року (а.с. 9-10).

Листом від 13 серпня 2019 року №34-389-04 відповідач повідомив, що закупівля на «Капітальний ремонт Центральної бібліотеки ім. Короленка» опублікована 4 вересня 2018 року у системі електронних закупівель «ProZorro» за №UA-2018-09-04001681-а, термін виконання робіт до 31 грудня 2019 рок. Більш детальна інформація за даною закупівлею опублікована на вищевказаному сайті. Крім того вказано, що згідно статті 505 ЦК України інформація за актами виконаних робіт є комерційною таємницею, власники даної інформації самостійно визначають режим доступу до неї.

Не погодившись з наданою відповіддю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд звертає увагу, що у адміністративному позові вказано запит про надання актів приймання виконаних робіт з квітня 2017 року по липень 2019 року проте, у запиті було вказано: за період з квітня 2017 року по липень 2017 року, про що вірно зазначив відповідач.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно вимог статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (далі Закон № 2939-VI), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 13 Закону України ""Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно пункту 4 частини 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Закон України Про доступ до публічної інформації покликаний гарантувати кожній особі її право у відкритості, доступності інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, шляхом вільного її отримання (зокрема, через запит на інформацію) для забезпечення своїх потреб і законних інтересів.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (ч.2 ст. 19 вказаного Закону № 2939-VI).

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації " запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Частиною 5 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Таким чином, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона має бути заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Стосовно не суб`єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Предметом запиту на отримання публічної інформації Громадської організації Азовська паланка є інформація щодо процедури публічної закупівлі, результати такої закупівлі, а саме акти виконаних робіт щодо «Капітального ремонту Центральної бібліотеки ім.Короленка…».

Закон України «Про публічні закупівлі» установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

При цьому, замовники це органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак, зокрема:юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів;органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи.

Таким чином, Маріупольська міська рада є органом місцевого самоврядування до повноважень якої належить здійснювати закупівлю товарів, робіт і послуг для потреб територіальної громади та яка є розпорядником інформації щодо публічних закупівель.

Із запиту про надання публічної інформації від 5 серпня 2019 року убачається, що позивач просить надати акти приймання виконаних робіт по ремонту центральної бібліотеки ім. Короленка за період з квітня 2017 року до 21 липня 2017 року.

При цьому, згідно наданих відповідачем доказів, дійсно 27 квітня 2017 року було проведено процедуру закупівлі через електронну систему публічних закупівель (предмет закупівлі: «Капітальний ремонт Центральної бібліотеки ім. Короленка…»), договір завантажено та підписано замовником, документація та інформація щодо процедури публічної закупівлі (розрахунок договірної ціни, проектно-кошторисна документація, договір підряду) знаходиться у вільному доступі. При цьому, Додатковою угодою, договір підряду розірваний достроково, зазначені у договорі роботи Підрядником фактично не виконувалися, акти про виконані роботи не складалися.

У зв`язку із розірванням договору підряду, було повторно оголошено та проведено процедуру закупівлі через електронну систему публічних закупівель (предмет закупівлі: «Капітальний ремонт Центральної бібліотеки ім. Короленка…»), договір завантажено та підписано замовником, документація та інформація щодо процедури публічної закупівлі (розрахунок договірної ціни, проектно-кошторисна документація, договір підряду) знаходиться у вільному доступі. При цьому, термін виконання робіт встановлено до 31 грудня 2019 року.

Тобто, у володінні Маріупольської міської ради, на час отримання запиту про надання публічної інформації, не знаходилася інформація що запитувалася позивачем (акти виконаних робіт за період з квітня 2017 року по 21 липня 2017 року).

При цьому, позивачу була надані відповідь на запит, наступного змісту:«Закупівля на «Капітальний ремонт Центральної бібліотеки ім. Короленка за адресою: пр. Миру. 93-б у м. Маріуполі (коригування)» опублікована 4 вересня 2018 року у системі електронних закупівель «ProZorro» за №UA-2018-09-04001681-а, термін виконання робіт до 31 грудня 2019 року. Більш детальна інформація за даною закупівлею опублікована на вищевказаному сайті. Згідно статті 505 ЦК України інформація за актами виконаних робіт є комерційною таємницею, власники даної інформації самостійно визначають режим доступу до неї.»

Суд зазначає, що зі змісту зазначеної відповіді неможливо встановити про відсутність у відповідача інформації що запитується, проте з неї убачається, що така інформація є комерційною таємницею з обмеженим доступом.

Так, згідно ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Слід зазначити, що в даному випадку Маріупольська міська рада є розпорядником інформацієї, щодо якої зроблено запит.

При цьому, відповідачем безпідставно зазначено, що інформація що запитується є комерційною таємницею, оскільки зазначене суперечить положенням частини 5 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" якою встановлено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України Про інформацію будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений (ч. 7 ст. 6 Закону України Про доступ до публічної інформації).

Частиною 2 ст. 22 вказаного Закону визначено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Суд вважає вказану відповідь наданою із порушенням пункту 6 частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI, яким на розпорядників інформації покладений обов`язок надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Відповідно до статті 16 Закону № 2939-VI розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Обов`язковою умовою, у разі відмови в задоволенні запиту є наведення обґрунтованих підстав такої відмови. У разі неправомірної відмови - суд може визнати такі дії протиправними та зобов`язати її надати.

Доводи відповідача про те, що відповідач, як розпорядник інформації не володіє, щодо якої позивачем зроблено запит, не наведені у відповіді на запит. Отже, відсутність документів, як підстава для відмови у наданні інформації, не була покладена в основу оскаржуваної відмови.

З системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, в частині визнання протиправними дій відповідача, що полягають у відмові надати запитувачу інформацію з наведеним обґрунтуванням.

Необхідність повідомлення про відсутність запитуваної інформації підтверджена правовими висновками Верховного Суду у постанові від 24 липня 2019 року у справі №815/1515/16. Правильність відповіді про неможливість надання документів у зв`язку з їх відсутністю у розпорядника та повідомлення про це запитувачу інформації у встановленому законом порядку визнано Верховним Судом обґрунтованим, зокрема, у постанові від 11 липня 2019 року у справі №613/1088/16-а.

Суд зазначає, що відповідь відповідача на запит позивача, не відповідає критеріям, наведеним у Законі України "Про доступ до публічної інформації", оскільки надана інформація є неповною та недостовірною.

Обираючи спосіб захисту, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ураховуючи обставини, встановлені судовим розглядом справи, протиправності відмови відповідача на запит на інформацію від 5 серпня 2019 року, суд приходить висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача у даній справі є прийняття рішення про визнання дій протиправними щодо надання необгурунтованої відповіді на запит позивача та зобов`язання Маріупольську міську раду Донецької області повторно розглянути запит позивача на отримання публічної інформації від 5 серпня 2019 року з урахуванням висновків суду у даній справі.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір в сумі 1921 грн., сплачений під час подання позову, належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 241-247, 250-251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Маріупольської міської ради щодо надання необґрунтованої відповіді на запит Громадської організації Азовська паланка від 5 серпня 2019 року.

Зобов`язати Маріупольську міську раду повторно розглянути запит від 5 серпня 2019 року за вих. №42/19 Громадської організації Азовська паланка щодо отримання публічної інформації з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Миру, 70, ) на користь громадської організації Агенція стратегічного захисту ініціатив Азовська Паланка (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Миру, 4, кв. 4, ) судові витрати у розмірі 1921 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Дмитрієв