Справа № 480/2924/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2019 р.Справа № 480/2924/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Чалого І.С. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року по справі № 480/2924/19

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області

про стягнення середнього грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі - відповідач) про стягнення середнього грошового забезпечення за затримку повного розрахунку при звільненні у розмірі 62 237, 40 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про стягнення середнього грошового забезпечення - відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 117 КЗпП України не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішення про присудження виплати заробітної плати.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції врахував висновок Європейського суду з прав людини у справі "Меньшакова проти України", у якому зазначено, що частина перша та частина друга статті 117 КЗпП України стосуються різних (відмінних між собою) правовідносин, що виникають у зв`язку зі звільненням працівника і виконанням роботодавцем свого обов`язку щодо розрахунку при звільненні. Зокрема, Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що після того, як суму заборгованості із заробітної плати звільненого працівника встановив суд (відповідно до частини другої статті 117 КЗпП України), правила щодо стягнення компенсації за кожен день затримки до дати фактичного розрахунку відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України не застосовуються до правовідносин, пов`язаних з виконанням судового рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в обґрунтування якої позивач, зокрема, посилається на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах від 15.09.2015 у справі № 21-1765а15 та від 29.01.2014 у справі № 6-144цс13, згідно якої після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року по справі № 480/2924/19 та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на офіційному веб-порталі судової влади України опубліковано ухвалу Верховного Суду від 08 листопада 2018 року про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 821/1083/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при скороченні штатів.

Ухвалу мотивовано тим, що суд вважає за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 15.09.2015 у справі № 21-1765а15 з аналогічними правовідносинами.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 821/1083/17 (провадження № 11-1329апп18) прийнято до розгляду справу за касаційною скаргою Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017 у справі № 821/1083/17. Також, вказаною ухвалою справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на 15.05.2019.

На даний час на офіційному веб-порталі судової влади України та в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості щодо розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 821/1083/17 (провадження № 11-1329апп18).

Відповідно до ч. 4 ст. 243 та ч. 1 ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання, а саме протягом 60 днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Зважаючи на те, що головним завданням Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України є забезпечення єдності та сталості судової практики, а також однакового підходу до національного права та застосування законів усіма судами (статті 17 та 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), є підстави для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням палати Верховного Суду.

При цьому, важливість та обов`язковість правових висновків, що містяться у рішеннях Великої Палати Верховного Суду, для забезпечення єдності та сталості судової практики обумовлено наступним.

Відповідно до частини 9 статті 33 КАС України у визначених цим Кодексом випадках перегляд судових рішень судом касаційної інстанції здійснюється судовою палатою Касаційного адміністративного суду (палатою), об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду (об`єднаною палатою) або Великою Палатою Верховного Суду (Великою Палатою).

Правилами підпункту 8 пункту першого розділу VII (перехідні положення) КАС передбачено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

При цьому, у силу вимог частини другої статті 356 КАС України у постанові палати Верховного Суду має міститися вказівка про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду.

На підставі вищенаведеного вбачається, що у правовому висновку, сформульованому у рішенні Великої Палати Верховного Суду по справі № 821/1083/17палати, має визначатися спосіб застосування ст. 117 КЗпП у спірних правовідносинах, що сприятиме однаковому праворозумінню та правозастосуванню вказаних норм у судовій практиці.

Як зазначила Консультативна рада європейських суддів, однакове та уніфіковане застосування закону обумовлює загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність (пункт 1 Висновку № 20 Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо ролі судів у забезпеченні єдності застосування закону від 10 листопада 2017 року).

У свою чергу, Венеціанська комісія зауважила, що "у системі забезпечення незалежності суддів вищі суди забезпечують єдність судової практики на всій території країни через свої рішення по окремих справах (пункт 71 Доповіді Венеціанської комісії "Європейські стандарти в сфері судочинства - систематичний огляд" (Висновок від 3 жовтня 2008 року № CDL-JD (2008)002). - Незалежність у структурі судової системи; Доповідь Венеціанської комісії щодо незалежності судової системи: незалежність суду (Висновок від 16 березня 2010 року № CDL-AD (2010)004).

Колегія суддів виходить з того, що зупинення провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду у зв`язку з очікуванням результатів розгляду пов`язаної справи в принципі є прийнятним та виправданим за умови, що таке відтермінування зумовлене об`єктивною необхідністю у цьому, зокрема, з метою запобігання повторного розгляду справи внаслідок можливої зміни позиції Верховного Суду, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін та запобігання порушенню прав осіб, які беруть участь у справі (доповідь Комісії Європейської комісії з прав людини, прийняте у справі "Лео Занд проти Австрії" (Leo ZAND v. Austria), заява № 7360/76, пункт 89).

Також колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішення "Зубац проти Хорватії" (Zubac v. Croatia), № 40160/12, пункт 123), згідно з якою забезпечуючи юридичну визначеність суд гарантує дотримання принципу ефективного здійснення правосуддя.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним зупинити провадження у даній справі з підстави, передбаченої пунктом 5 частини другої статті 236 КАС України, до набрання чинності рішенням Великої Палати Верховного Суду у подібній справі № 821/1083/17 (провадження К/9901/2627/17).

Керуючись ст.ст. 236, 242-244, 250, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -.

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі № 480/2924/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року по справі № 480/2924/19 до набрання чинності рішенням Великої Палати Верховного Суду у подібній справі № 821/1083/17 (провадження К/9901/2627/17).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій С.П.
Судді(підпис) (підпис) Чалий І.С. Перцова Т.С.