Справа № 640/4337/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/148
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 листопада 2019 року 13:10 № 640/4337/19

За позовом ОСОБА_1

До Державної служби України з питань праці

Головного управління Держпраці у Донецькій області

Про визнання протиправним та скасування наказу

Судова колегія у складі:

Головуючий суддя О.В.Головань,

судді Т.П.Балась, Я.І.Добрянська

Секретар І.В.Галаган

Представники:

Від позивача: Бєляєв О.А.

Від відповідача: Кокоша О.М.

Від відповідача: Ніколєнко Є.О.

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу від 15.02.2019 року № 9-кт "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області та стягнення на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по дату винесення судового рішення з Головного управління Держпраці у Донецькій області.

В судовому засіданні 14.11.2019 р. оголошено резолютивну частину рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 призначений на посаду начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області з 29.04.2016 р. наказом Державної служби України з питань праці від 29.04.2016 р. №29-кт.

23.01.2019 р. старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України І.І.Дацьо на адресу Державної служби України з питань праці скеровано лист за №1507/24/1/1-2018, у якому повідомлено про те, що Головним слідчим управлінням НПУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2, ч. 1 ст. 358 КК України. Як встановлено, ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, що є порушенням ч. 2 п. 6 ст. 19 Закону України "Про державну службу".

Також у листі викладено встановлені обставини щодо отримання ОСОБА_1 громадянства Російської Федерації. А саме: у період часу з 10.09.2015 р. по 17.09.2015 р., з 18.10.2015 р. по 19.10.2015 р. він перебував на тимчасово окупованій території АР Крим, до якої в`їхав через КПВВ "Чонгар" (Салькове) на автомобілі марки CHEVROLET CAPTIVA, реєстраційний НОМЕР_3.

19.10.2015 р. ОСОБА_1 в приміщенні ОУ ФМС Росії по Республіці Крим в м. Керч особисто отримав паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_4, виданий 21.09.2015 р.; громадянство набув з власної волі, зазначивши, що проживає в окупованому м. Керч за адресою : АДРЕСА_2 з 2014 р.

Вказане підтверджується відповіддю Національного центрального бюро Інтерполу в Російській Федерації на запит слідчого від 06.12.2018 р. стосовно звернення щодо громадянства ОСОБА_1 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 є директором ООО "Вдохновение" (ОГРН 381), яке зареєстроване на території Російської Федерації 20.11.2015 р. за адресою: АДРЕСА_4 . Засновником є дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_6... 28.11.2015 р. ОСОБА_1 після подачі всіх документів для реєстрації ООО "Вдохновение" на території м. Ростов-на-Дону в`їхав на територію України через КППВ "Новотроїцьке" (Бугас).

Беручи до уваги викладене, керуючись ст. 2, 40, 92, 93 КПК України, ст. 19, 84 Закону України "Про державну службу", викладено прохання вирішити питання щодо можливості подальшого перебування на державній службі ОСОБА_1 .

У відповідь на лист Державної служби України з питань праці від 30.01.2019 р. №863/1/7.2-ДП-19 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України І.І.Дацьо на адресу Державної служби України з питань праці скеровано лист від 01.02.2019 р. за №2534/24/1/1-2019, яким направлено для проведення службового розслідування копії матеріалів кримінального провадження №0001840, які підтверджують факт отримання ОСОБА_1 громадянства Російської Федерації, а також надано дозвіл на їх розголошення.

Зокрема, до вказаного листа долучено -

копію листа Головного слідчого управління Національної поліції України від 06.12.2018 р. за №23649/24/1/1-2018 "Про надання інформації в кримінальному провадженні" до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ, у якому викладено прохання звернутися до компетентних органів Російської Федерації каналами Інтерполу з метою встановлення інформації щодо отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 громадянства Російської Федерації;

копію листа від 15.01.2019 р. за №ІР/14827/18/С95/1533/ЕС5/А2/1 Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ на адресу Головного слідчого управління Національної поліції України, у якому повідомлено про отримання відповіді Національного центрального бюро Інтерполу в Російській Федерації;

копія відповіді Національного центрального бюро Інтерполу в Російській Федерації (у вигляді повідомлення з електронної пошти), згідно з якою повідомлено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації; свідчення кримінального характеру у відношенні ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , а також ООО "Вдохновение", відсутні;

копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Російської Федерації щодо ООО "Вдохновение" (ОГРН 381), яке зареєстроване на території Російської Федерації 20.11.2015 р. за адресою: Ростовська обл., м . Ростов-на - Дону, проспект Буденновский, буд. 80, кімната 39 ; директор ОСОБА_1 , засновником є дружина - ОСОБА_7 ;

копія протоколу додаткового огляду від 15.01.2019 р., проведеного слідчим СГ ГСУ НП України у кримінальному провадженні №0001840, щодо огляду речей, вилучених за адресою: АДРЕСА_7 (флешносій марки Transcend з описом його вмісту);

додаток №1 до протоколу - копія контракту №05/01 від 05.01.2016 р., укладеного між ООО "Вдохновение" (м. Ростов-на-Дону) в особі ОСОБА_1 та ООО "Пром-Уголь-Снаб" (м. Донецьк) на купівлю товару;

додаток №2 до протоколу - картка підприємства ООО "Вдохновение";

додаток №6 до протоколу - наказ №1 від 20.11.2015 р. про виконання ОСОБА_1 обов`язків директора ООО "Вдохновение";

додаток №7 до протоколу - копія свідоцтва про постановку на облік російської організації у податковому органі за місцем її знаходження щодо ООО " Вдохновение ";

додаток №10 до протоколу - копія акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 24.11.2015 р. щодо використання ООО "Вдохновение" приміщення на умовах оренди;

додаток №12 до протоколу - копія листа ООО "Вдохновение" від 17.02.2016 р. №17/02 на адресу начальника Митного посту МАПП Матвіїв Курган (Ростовська обл.);

додаток №28 до протоколу - остання сторінка договору між ООО "Вдохновение" та ООО "РостовТоргСтрой";

копія доручення Головного слідчого управління Національної поліції України оперативному підрозділу (у порядку ст. 40 КПК України) від 08.01.2019 р. за №276/24/1/1-2019 щодо перевірки наявності у ОСОБА_1 та його дружини громадянства Російської Федерації, керівництва та заснування ООО "Вдохновение";

копія листа Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ від 14.01.2019 р. №14/1/5-171 на адресу старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України І.І.Дацьо "Щодо виконання доручення №276/24/1/1-2019", в якому повідомлено обставини набуття ОСОБА_1 громадянства Російської Федерації з додатком - копією заяви про видачу паспорта громадянина Російської Федерації (форма №1П громадянина ОСОБА_1 ;

копія листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.12.2018 р. на адресу Головного слідчого управління Національної поліції України щодо фактів перетину ОСОБА_1 та ОСОБА_6 державного кордону України за період з 07.12.2013 р. по 06.12.2018 р.

15.02.2019 р. Державною службою України з питань праці прийнято наказ №9-кт "Про звільнення ОСОБА_1 ", згідно з яким відповідно до ст. 1, 19, 83, 84 Закону України "Про державну службу", у зв`язку з встановленням Головним управлінням по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ факту набуття ОСОБА_1 громадянства Російської Федерації звільнено ОСОБА_1 з посади начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону України "Про державну службу" внаслідок набуття громадянства іншої держави.

Також 15.02.2019 р. Головним управлінням Держпраці у Донецькій області прийнято наказ №54-к "Про звільнення ОСОБА_1 " на підставі наказу Державної служби України з питань праці від 15.02.2019 р. №9-кт.

Попередньо Державною службою України з питань праці отримано погодження на звільнення ОСОБА_1 від Мінсоцполітики (лист від 31.01.2019 р. №2068/0/2-19/30) та Донецької обласної державної адміністрації (Донецької обласної військово-цивільної адміністрації) (лист від 05.02.2019 р. №01/15-712/4-19).

15.02.2019 р. у Державній службі України з питань праці зареєстровано адвокатський запит щодо надання документів, на підставі яких прийнято наказ Державної служби України з питань праці від 15.02.2019 р. №9-кт.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає накази від 15.02.2019 р. про його звільнення протиправними та просить їх скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що факт набуття ним громадянства іншої держави як підстава для звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону України "Про державну службу" мала бути встановлена суб`єктом призначення - Державною службою України з питань праці, що в даному випадку відсутнє, оскільки документи, на які посилається відповідач, містять лише інформацію про нібито набуття такого громадянства.

З посиланням на ст. 19 Закону України "Про громадянство України" позивач зазначає, що належними і допустимими доказами набуття ним громадянства іншої держави могли би бути його звернення або клопотання про отримання такого громадянства, паспорт громадянина Російської Федерації, їх копії або витяги з відповідних реєстрів громадян Російської Федерації, тоді як в даному випадку такі докази відсутні.

Позивачу не було запропоновано надати пояснення з приводу наданої Головним слідчим управлінням Національної поліції України інформації, не ознайомлено з вказаними матеріалами.

Також позивач посилається на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2019 р. у справі №757/3147/19-к за результатам розгляду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України І.І.Дацьо про зміну запобіжного заходу ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0001840, якою у задоволенні клопотання відмовлено, при цьому, судом було надано оцінку протоколу додаткового огляду від 15.01.2019 р., проведеного слідчим СГ ГСУ НП України у кримінальному провадженні №0001840, щодо огляду речей, вилучених за адресою: АДРЕСА_7 (флешносій марки Transcend з описом його вмісту), з додатками, і вони не були прийняті до уваги.

Відповідачі - Державна служба України з питань праці, Головне управління Держпраці у Донецькій області - проти задоволення позовних вимог заперечили з таких підстав.

Відповідачі зазначають, що звільнення мало місце з передбачених законодавством підстав, у зв`язку з встановленням факту набуття ОСОБА_1 громадянства Російської Федерації, про що суб`єкту призначення надано докази, зібрані слідчими органами.

Згідно з Законом України "Про державну службу" не передбачено обов`язку суб`єкта призначення, здійснюючи звільнення державного службовця відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону України "Про державну службу", витребовувати у державного службовця будь-які пояснення, тому у відповідача був відсутній відповідний обов`язок, як і обов`язок проводити службове розслідування з вказаного приводу.

До повноважень Держпраці як центрального органу виконавчої влади не належить встановлення фактів набуття його службовцями громадянства інших країн, тому висновок позивача про те, що вказана обставина мала бути встановлена суб`єктом призначення, не відповідає дійсності.

Позивач не заперечує та не спростовує набуття ним громадянства Російської Федерації.

Зокрема, під час судового засідання представником відповідача надано пояснення, згідно з якими Держпраці намагалося звернутися за отриманням інформації про наявність у ОСОБА_1 громадянства Російської Федерації до посольства РФ, проте, для цього потрібна згода ОСОБА_1 , яку він надати відмовився.

Відповідач зазначає, що наданої органом слідства інформації цілком достатньо для висновку про підтвердження вказаного факту, зокрема, надано копію заяви ОСОБА_1 про отримання паспорта громадянина РФ, інформацію про реквізити паспорта.

На виконання ухвали суду від 24.06.2019 р. старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України І.І.Дацьо надав письмові пояснення щодо джерел походження та відповідності оригіналам документів, долучених до листа від 01.02.2019 р. за №2554/24/1/1-2019 "Про надання інформації та копій матеріалів кримінального провадження за №0001840", згідно з якими вказані обставини підтверджуються фактичними даними Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ, які отримані від центрального бюро Інтерполу в РФ, а також даними Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ. Також повідомлено про наявні у Головному слідчому управлінні оригінали документів, копії яких скеровано на адресу Держпраці.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону № 889-VIII на державну службу не може вступити особа, яка: 6) має громадянство іншої держави.

Згідно з ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 84 Закону № 889-VIII (в редакції станом на 15.02.2019 р.) підставами для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є: 2) набуття громадянства іншої держави.

У випадках, зазначених у пунктах 1-4, 6 частини першої цієї статті, суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі змістом оскаржуваного наказу від 15.02.2019 року № 9-кт "Про звільнення ОСОБА_1 " позивача звільнено саме з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону №889-VIII.

Формулювання ч. 2 ст. 84 Закону № 889-VIII, яка вимагає звільнення державного службовця у триденний строк, виключає проведення службового розслідування в принципі.

Крім того, згідно з п. 1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 р. № 950 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 р. № 691, дія цього Порядку не поширюється на: державних службовців, крім випадку, визначеного абзацом п`ятим цього пункту, а за загальним правилом службове розслідування може бути призначене, тобто, не є обов`язковим.

При чому, посилання у листі за підписом старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України І.І.Дацьо 01.02.2019р. за №2534/24/1/1-2019, яким направлено для проведення службового розслідування копії матеріалів кримінального провадження №0001840, з вказівкою на ст. 2, 40, 92, 93 КПК України не може бути розцінене як вказівка слідчого на обов`язкове проведення службового розслідування, оскільки у органу слідства відсутні відповідні повноваження, зокрема, і згідно перерахованих статей КПК України.

Окремо суд зазначає, що підтвердження чи спростування обставин наявності у особи громадянства іншої держави взагалі не може бути встановлене шляхом проведення службового розслідування, оскільки ці обставини не пов`язані з внутрішньою діяльністю суб`єкта призначення (Держпраці) та його територіального підрозділу, зокрема, перевіркою виконання особою покладених на нього службових обов`язків, а пов`язані з отриманням інформації з зовнішніх джерел.

З врахуванням викладеного суд погоджується з відповідачем, який посилається на відсутність підстав для проведення службового розслідування в даному випадку перед прийняттям оскаржуваного наказу про звільнення позивача.

Набуття громадянства іншої держави не є злочином або адміністративним правопорушенням, тоді як це є обставина, що виключає можливість перебування особи на державній службі.

Відповідно, під час розгляду питання про наявність підстав для звільнення позивача за п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону № 889-VIII відповідач, а також суд під час розгляду справи, не пов`язані з результатами розгляду конкретної кримінальної справи або справи про адміністративне правопорушення, під час якої має бути встановлено або спростовано факт набуття позивачем громадянства Російської Федерації, тоді як оцінці підлягають ті докази, що надані відповідачу органом слідства під час якого їх встановлено.

Щодо посилання позивача на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2019 р. у справі №757/3147/19-к за результатам розгляду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України І.І.Дацьо про зміну запобіжного заходу ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0001840, якою у задоволенні клопотання відмовлено, суд зазначає наступне.

Згідно зі змістом вказаної ухвали в ній міститься посилання на протокол додаткового огляду від 15.01.2019 р., проведеного слідчим СГ ГСУ НП України у кримінальному провадженні №0001840, щодо огляду речей, вилучених за адресою: АДРЕСА_7 (флешносій марки Transcend з описом його вмісту) в описовій частині, яка викладає позицію слідчого.

Під час винесення вказаної ухвали слідчий суддя дійшов висновку про те, що обставини, наведені у клопотанні слідчого, не дають підстави для висновку про збільшення, появи нових ризиків, у порівнянні з попередньо винесеною ухвалою слідчого судді від 14.11.2018 р. щодо обрання запобіжного заходу згідно зі ст. 177 КПК України.

Окремо вказані докази не аналізувалися, жодні обставини, пов`язані з визнанням цих доказів належними та допустимими для встановлення набуття позивачем громадянства Російської Федерації, не оцінювалися, хоча і за наявності такої оцінки вона не була би обов`язкова для адміністративного суду згідно з ч. 7 ст. 78 КАС України.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 р. №2235-III добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Більш детально процедуру перевірки (встановлення) факту набуття особою громадянства іншої держави законодавство не визначає.

Зокрема, положення п. 5, 9 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 р. № 171, також не визначає питання перевірки набуття громадянства іншої країни як окремого пункту перевірки.

За таких обставин, враховуючи, що кожна іноземна країна встановлює свій окремий порядок набуття особами її громадянства, а також підстави та умови надання такої інформації на запит уповноважених органів інших країн, відповідач під час розгляду наданих органом слідства матеріалів, а також суд під час розгляду справи, надають оцінку усіх наявних доказів за їх сукупністю.

В даному випадку з врахуванням ст. 19 Закону № 2235-III підлягали встановленню випадки звернення позивача із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто, документування позивача паспортом іноземної держави.

Згідно зі змістом листів Головного слідчого управління Національної поліції України від 23.01.2019 р. №1507/24/1/1-2018 та від 01.02.2019 р. за №2534/24/1/1-2019, а також долученими до них копіями документів, повідомлено про обставини подання позивачем заяви про набуття громадянства Російської Федерації, що підтверджується копією заяви про видачу паспорта громадянина Російської Федерації (форма №1П) громадянина ОСОБА_1 від 17.09.2015 р., що отримано Головним слідчим управлінням Національної поліції України як додаток до листа Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ від 14.01.2019 р. №14/1/5-171 "Щодо виконання доручення №276/24/1/1-2019"; документування позивача паспортом громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_2 , виданого 21.09.2015 р. 19.10.2015р. в приміщенні ОУ ФМС Росії по Республіці Крим в м. Керч, куди позивач і подавав заяву 17.09.2015 р., що підтверджується вказаною заявою, а також копією відповіді Національного центрального бюро Інтерполу в Російській Федерації (у вигляді повідомлення з електронної пошти), згідно з якою повідомлено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації, який отримано Головним слідчим управлінням Національної поліції України як додаток до листа від 15.01.2019 р. за №ІР/14827/18/С95/1533/ЕС5/А2/1 Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ.

Також у наданих відповідачу Головним слідчим управлінням Національної поліції України документах міститься інформація щодо реєстрації на території Російської Федерації ООО "Вдохновение" (ОГРН 381), 20.11.2015 р. за адресою: Ростовська обл., м. Ростов -на- Дону, проспект Буденновский, буд. 80, кімната 39 ; директор ОСОБА_1 , ведення вказаним товариством господарської діяльності, що лише додатково підтверджує факт отримання позивачем громадянства Російської Федерації.

У письмових поясненнях щодо джерел походження та відповідності оригіналам документів, долучених до листа від 01.02.2019 р. за №2554/24/1/1-2019 "Про надання інформації та копій матеріалів кримінального провадження за №0001840" на виконання ухвали суду від 24.06.2019 р. старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України І.І.Дацьо повідомив суд про те, що отримані листи від Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ, Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ, Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, а також виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Російської Федерації щодо ООО "Вдохновение" (ОГРН 381) та протокол додаткового огляду від 15.01.2019р., наявні в оригіналах.

Щодо копії заяви про видачу паспорта громадянина Російської Федерації (форма №1П) громадянина ОСОБА_1 від 17.09.2015 р., то вказаний документ в оригіналі не може бути наявний у слідчого органу, оскільки знаходиться на території Російської Федерації.

Відповідь Національного центрального бюро Інтерполу в Російській Федерації, згідно з якою повідомлено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації, надана у вигляді повідомлення з електронної пошти.

Вказана відповідь не містить жодних реквізитів отриманих позивачем документів, лише підтверджує факт наявності у нього громадянства Російської Федерації, що додатково підтверджено копією заяви про видачу паспорта громадянина Російської Федерації (форма №1П) громадянина ОСОБА_1 від 17.09.2015 р., на якій вказано реквізити паспорта.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 73, ч. 1, 2 ст. 74, ст. 75, ч. 1, 2 ст. 76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1993 р. №220 "Про Національне центральне бюро Інтерполу" взаємодія правоохоронних органів України з компетентними органами зарубіжних держав щодо вирішення питань боротьби із злочинністю, що має транснаціональний характер або виходить за межі країни, здійснюється лише через Національне центральне бюро Інтерполу.

Національна поліція виступає як Національне центральне бюро Інтерполу.

Інформацію згідно з листом Головного слідчого управління Національної поліції України від 06.12.2018 р. за №23649/24/1/1-2018 "Про надання інформації в кримінальному провадженні" до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ листом від 15.01.2019 р. за №ІР/14827/18/С95/1533/ЕС5/А2/1 Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ на адресу Головного слідчого управління Національної поліції України, у якому повідомлено про отримання відповіді Національного центрального бюро Інтерполу в Російській Федерації, запитано та отримано відповідно до Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 р., тобто, в належний спосіб.

Інформація, отримана згідно з листом Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ від 14.01.2019 р. №14/1/5-171 "Щодо виконання доручення №276/24/1/1-2019", отримана на виконання доручення в передбаченому ст. 40 КПК України порядку, тобто, в належний спосіб.

За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку, що отримані відповідачем докази є неналежними чи недопустимими або отримані з порушенням встановленого порядку.

Зокрема, вказана оперативна інформація є достатньою для висновку про наявність у позивача громадянства Російської Федерації, тоді як, як зазначено вище, набуття громадянства іншої держави не є злочином або адміністративним правопорушенням, і не підлягає встановленню як предмет доказування у відповідній кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення, які могли б бути використані відповідачем та адміністративним судом для встановлення цих обставин.

При оцінці вказаних доказів суд враховує також наступне.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 27.02.2015 р. №129-VIII "Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором" постановлено затвердити відповідне звернення.

З врахуванням стану українсько-російських відносин, не є очевидним, що інформація про наявність у позивача (або іншої особи) громадянства Російської Федерації може бути достовірно встановлена шляхом звернення до компетентних органів вказаної держави в порядку надання правової допомоги, тому суд не вважає, що відсутність такої інформації безумовно свідчить про недоведення отриманою органами слідства оперативною інформацією вказаного факту.

За таких обставин одним з факторів, що в сукупності підлягають оцінці судом, є поведінка позивача, який має можливість своїми діями сприяти отриманню від компетентних органів Російської Федерації інформації щодо наявності чи відсутності громадянства цієї держави, і бездіяльність позивача є непрямим свідченням про його небажання сприяти з`ясуванню вказаних обставин.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачами вказаних принципів при вирішенні питання про звільнення позивача згідно з оскаржуваним наказом.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.В. Головань

Судді Т.П.Балась

Я.І.Добрянська

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 18.11.19 р.