Справа № 264/3974/19
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/3974/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Пустовойт Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, поліцейського роти №4 батальйону №1 УПП в Донецькій області капралу поліції Рассолова Владислава Олексійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 06 червня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1207407 винесено за те, що 06 червня 2019 року о 16-30 годин ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул.Гагаріна та пр.Луніна в Приморському районі м.Маріуполя, на якому організовано рух по колу, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п.9.2-б Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що вказаного правопорушення не здійснював, правил дорожнього руху не порушував. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що керуючі автомобілем, при здійсненні маневру повороту направо, керувався дорожнім знаком «Дати дорогу». Увімкнувши правий сигнал повороту, виїжджаючи на круговий рух, щоб виїхати на перехрестя з круговим рухом, здійснив поворот направо. 14.11.2019 року до судового засідання не з`явився, надав заяву про завершення розгляду справи за його відсутності.

Представник відповідача Голіков Д .С., який діє на підставі довіреності від 08.01.2019 року, 14.11.2019 року в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду відеозапис правопорушення та відзив на пред`явлений позов, згідно якого позовні вимоги не визнав, зазначив про законність дій інспектора роти №4 батальйону №1 УПП в Донецькій області капралу поліції Рассолова В.О., оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме, керуючи автомобілем марки «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул.Гагаріна та пр.Луніна в Приморському районі м.Маріуполя, де організовано рух по колу, здійснюючи рух, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п.9.2-б Правил дорожнього руху України. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідач - поліцейський роти №4 батальйону №1 УПП в Донецькій області капралу поліції Рассолов В.О. 14.11.2019 року в судове засідання не з`явився, в раніш наданих суду поясненнях заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, наполягав на порушенні останнім Правил дорожнього руху України.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 06 червня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1207407 поліцейським роти №4 батальйону №1 УПП в Донецькій області капралу поліції Рассоловим В.О. притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, зокрема за те, що 06 червня 2019 року о 16-30 годин, керуючи автомобілем «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул.Гагаріна та пр.Луніна в Приморському районі м.Маріуполя, на якому організовано рух по колу, ОСОБА_1 здійснюючи рух, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив п.9.2-б Правил дорожнього руху України. За що накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не оспорюється, що він керував автомобілем в зазначений час, в зазначеному місці, разом з тим, останній зазначає, що ніяких порушень Правил дорожнього руху України не допускав.

Згідно постанови серії ЕАВ №1207407 ОСОБА_1 порушив п.9.2-б Правил дорожнього руху України. Порушення зафіксовано відео реєстратором встановленим в автомобілі інспекторів поліції.

Пунктом 9.2 (б) Правил дорожнього руху України, передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, зокрема, перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З відеозапису (відеофайл 2019-0606_162652_1), наданого представником відповідача, на оптичному диску, лише вбачається, що автомобілі світлого кольору (як встановлено пізніше під керуванням водія ОСОБА_1 ) та червоного кольору, їдучі в колоні один за одним, здійснювали рух на перехресті де організовано рух по колу. При цьому огляд автомобіля світлого кольору періодично перекривається автомобілем червоного кольору та через погану якість відеозапису, а також відстань автомобілю поліцейських, з якого здійснювався запис на відеорегістратор від зазначеного автомобілю світлого кольору, розгледіти роботу його світлових покажчиків повороту не можливо. Тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об`єктивної можливості не має.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не було, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

На переконання суду, факт візуального спостереження вчинення адміністративного правопорушення інспектором поліції без забезпечення належних та допустимих доказів, визначених ст.251 КпАП України, зокрема відеофіксації всіх суттєвих обставин, не може доводити винуватість особи у вчиненому адміністративному правопорушенні. А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, поліцейського роти №4 батальйону №1 УПП в Донецькій області капралу поліції Рассолова Владислава Олексійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06 червня 2019 року серії ЕАВ №1207407 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт