Справа № 200/10738/19-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 р. Справа№200/10738/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місце знаходження: вул. Миру, буд. 35, м. Бахмут, Донецька область, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 , позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №284 від 11.07.2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язання Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу по списку №1 від 21.05.2019 року №2777.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 21 травня 2019 року звернувся до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач отримав рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №284 від 11.07.2019 року про відмову в призначенні пільгової пенсії, з якого вбачається, що страховий стаж позивача складає 17 років 3 місяці 19 днів, пільговий стаж 10 років 10 місяців 17 днів, за таких обставин позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового та пільгового стажу при призначені пенсії позивачу не зараховано наступні періоди роботи: з 22.07.1989 року по 24.06.1991 року, з 17.07.1991 року по 28.09.1994 року, з 05.10.1994 року по 12.12.1997 року, з 29.12.1997 року по 30.09.1998, оскільки неможливо провести перевірки первинних документів у зв`язку з тим, що м. Горлівка Донецької області, де розташовані шахти, на яких працював у відповідний період позивач, знаходяться на території, де органи влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, згідно переліку населених пунктів, затвердженого розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014 року. Також на титульній сторінці Трудової книжки позивача від 20.07.1989 року не повністю зазначена дата народження, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок від 29.07.1993 року.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, просить суд скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №284 від 11.07.2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та зобов`язати відповідача розглянути повторно заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21.05.2019 року №2777.

Представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що позивач 21.05.2019 року звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач стверджує, що на період звернення позивача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах зарахований лише період з 08.02.1999 року по 29.12.2009 року. Деякі періоди роботи не зараховані до страхового та пільгового стажу позивача при призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з тим, що трудова книжка заповнена з порушенням, а провести перевірку достовірності інформації щодо пільгового стажу позивача неможливо, оскільки первинні документи знаходяться на території непідконтрольній українській владі.

За таких обставин було прийнято рішення про відмову позивачу в зарахуванні деяких періодів роботи до страхового та пільгового стажу при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п.3 п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», ст. ст. 44, 77, 122, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просить в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року відкрито провадження по справі за правилам спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження).

Ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі та розглядалось за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи відповідно до ст. 262 КАС України в судовому засіданні, яке відбулось 22 листопада 2019 року о 10 годині 30 хвилин у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду.

Представники сторін до засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача 22 листопада 2019 року через відділ діловодства та архівної роботи суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вказаних приписів процесуального законодавства, суд перейшов до розглянути справи в порядку письмового провадження 22 листопада 2019 року.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

21 травня 2019 року позивач звернувся до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №284 від 11.07.2019 року позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якого вбачається, що страховий стаж позивача складає 17 років 3 місяці 19 днів, пільговий стаж 10 років 10 місяців 17 днів, зарахований період роботи з 08.02.1999 року по 29.12.2009 року, за таких обставин позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До страхового та пільгового стажу при призначені пенсії позивачу не зараховано наступні періоди роботи: з 22.07.1989 року по 24.06.1991 року, з 17.07.1991 року по 28.09.1994 року, з 05.10.1994 року по 12.12.1997 року, з 29.12.1997 року по 30.09.1998 року, оскільки неможливо провести перевірки первинних документів, у зв`язку з тим, що м. Горлівка Донецької області, де розташовані шахти, на яких працював у відповідний період позивач, знаходяться на території, де органи влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, згідно переліку населених пунктів, затвердженого розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014 року.

Судом встановлено, що на титульній сторінці Трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 20.07.1989 року зазначений тільки рік народження позивача (а.с. 21).

Відповідно до Трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (дата заповнення 20.07.1989 року):

- 22.07.1989 року прийнятий в якості підземного учня ГРОЗ в СП «Шахта ім. К. А. Румянцева»;

- 28.08.1989 року переведений гірником підземним І розряду;

- 27.10.1989 року переведений гірником очисного забою V розряду підземним;

- 24.06.1991 року звільнений з СП «Шахта ім. К. А. Румянцева»;

- 17.07.1991 року прийнятий гірником очисного забою V розряду з повним робочим днем під землею на Шахту ім. М. А. Ізотова;

- 28.09.1994 року звільнений з Шахти ім. М. А. Ізотова

- 05.10.1994 року прийнятий гірником очисного забою V розряду з повним робочим днем в шахті на СП «Шахта ім. А. І. Гайового»;

- 12.12.1997 року звільнений з СП «Шахта ім. А. І. Гайового»;

- 29.12.1997 року прийнятий гірником очисного забою з повним робочим днем під землею в ВАТ «Поларненський ГОК» Магаданська область Район Крайньої Півночі;

- 30.09.1998 року звільнений з ВАТ «Поларненський ГОК» Магаданська область Район Крайньої Півночі.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, правова норма статті 62 Вказаного Закону передбачає, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або записів у ній, стаж підтверджується у відповідності з Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 637.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 зазначено, що в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом встановлено, що відповідно до записів № 2, 3, 4, 5 6, 7, 8, 9 в Трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (дата заповнення 20.07.1989 року) до страхового та пільгового стажу відносяться наступні періоди роботи: з 22.07.1989 року по 24.06.1991 року, з 17.07.1991 року по 28.09.1994 року, з 05.10.1994 року по 12.12.1997 року, з 29.12.1997 року по 30.09.1998 року, які не були зараховані відповідачем.

Таким чином, за наявності у позивача основного документу, що підтверджує стаж роботи та відповідного запису у ній, відсутні підстави та необхідність у підтвердженні стажу роботи позивача відповідно до Постанови КМУ № 637, у зв`язку з чим положення Порядку підтвердження стажу роботи, затвердженого вказаною постановою застосуванню у даному випадку не підлягають.

Відповідно п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати її внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтями 13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні стажу його роботи в СП «Шахта ім. К. А. Румянцева», в СП «Шахта ім. К. А. Румянцева», СП «Шахта ім. А. І. Гайового», оскільки стаж роботи позивача підтверджено відповідними записами в трудовій книжці, а підстав для перевірки такого запису судом не встановлено, оскільки обґрунтувань невідповідності записів відповідачем не наведено. За таких обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо не зарахування періоду роботи з 29.12.1997 року по 30.09.1998 року гірником очисного забою з повним робочим днем під землею в ВАТ «Поларненський ГОК» Магаданська область Район Крайньої Півночі суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-1V період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до абз.2 ч.2 п. 2.1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, до заяви про призначення пенсії за віком надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм права випливає, що обчислення пільгового страхового стажу під час трудової діяльності в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі здійснюється на підставі трудової книжки в якій повинно бути зазначено період роботи та користування пільгами або письмового трудового договору чи довідки, що містять такі відомості.

Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», прирівняні до районів Крайньої Півночі Магаданська область належить до районів Крайньої Півночі.

Трудовою книжкою позивача підтверджено, що з 29.12.1997 року по 30.09.1998 року позивач працював гірником очисного забою з повним робочим днем під землею в ВАТ «Поларненський ГОК» Магаданська область Район Крайньої Півночі.

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 № 1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960, - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 № 530/П-28 (далі - Інструкція).

Відповідно до частин першої та третьої статті 1 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року (далі - Тимчасова Угода), громадяни Сторін, що домовилися, які працювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію за віком: чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. У випадках, коли законодавством однієї з Сторін, що домовилися, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на третьої держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

При тлумаченні положень згаданих нормативних актів, Верховний Суд України в постанові від 1 грудня 2015 року (справа № 524/11590/14-а) прийшов до висновку про те, що особи, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, мають право на призначення пенсії за віком у разі настання умов (досягнення пенсійного віку, напрацювання стажу), за яких відповідно до положень частини першої статті 1 Тимчасового Угоди виникає право на призначення такої пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи висновок Верховного Суду України, викладений у вищезгаданій постанові, положення нормативних актів, для зарахування при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком і по інвалідності, одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік шість місяців, необхідна наявність трудового договору, укладеного на строк не менше трьох років, відомості про період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, користування пільгами, передбаченими діючим на час роботи законодавством, які повинні бути зазначені в трудовій книжці, або довідці чи в письмовому трудовому договорі, наявність вислуги років.

Приписами п. 43 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 16.12.1967 № 530/П-28, загальний стаж роботи, що дає право на отримання пенсії обраховується за період роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в наступному порядку: а) пенсій за віком та по інвалідності за період з 01 березня 1960 року один рік роботи зараховується за один рік та шість місяців роботи особам, вказаним у пунктах 2, 3, 4 даної Інструкції; за період з 01 серпня 1945 року по 01 березня 1960 року один рік роботи зараховується за два роки роботи, якщо працівник мав право на пільги у відповідності до Указу Президіума Верховної Ради СРСР від 01.08.1945, постановою СНК СРСР від 18.11.1945 № 2927 або у відповідності о інших рішень Правління СРСР; б) пенсій за вислугу років за період з 01 березня 1960 року один роботи зараховується за один рік; за період з 01 серпня 1945 року по 01 березня 1960 року один рік роботи зараховується за два роки роботи, якщо працівник мав право на пільги у відповідності до Указу Президіума Верховної Ради СРСР від 01.08.1945, постановою СНК СРСР від 18.11.1945 № 2927 або у відповідності до інших рішень Правління СРСР; за період роботи до 01 серпня 1945 року по раніше діючому законодавству.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що підставою для отримання пільгового стажу є сам факт роботи особи районах Крайньої Півночі за наявності трудової угоди, укладеної не менше ніж на три роки, що при перерахунку розміру пенсії може підтверджуватись трудовою книжкою, письмовим трудовим договором або довідкою про відпрацьований стаж. При цьому зарахування стажу один рік за один рік відбувається саме для осіб, яким призначено пенсію, зокрема, за віком.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до управління із заявою на призначення пенсії «за віком» надано трудову книжку якою підтверджено здійснення трудової діяльності у період з 29.12.1997 року по 30.09.1998 року в Магаданській області районі Крайньої Півночі, тобто протягом 9 місяців та 3 днів.

Тобто, позивач відпрацював в районі Крайньої Півночі менше, ніж 36 місяців (3 роки), тому права на пільгове обчислення вказаного періоду роботи в позивача не виникає.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 10 вересня 2019 року.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому стягненню підлягає судовий збір у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання/перебування: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місце знаходження: вул. Миру, буд. 35, м. Бахмут, Донецька область, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №284 від 11.07.2019 року щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманського об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу по списку №1 від 21.05.2019 року №2777, зарахувавши до пільгового стажу наступні періоди роботи: з 22.07.1989 року по 24.06.1991 року, з 17.07.1991 року по 28.09.1994 року, з 05.10.1994 року по 12.12.1997 року.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Арестова