Справа № 487/4808/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 487/4808/19

Головуючий в 1 інстанції: Сухаревич З.М. Дата і місце ухвалення: 30.09.2019р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 30 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської митниці ДФС про скасування постанови по справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС про скасування постанови по справі про порушення митних правил №0025/50400/19 від 11 червня 2019 року, якою позивача, як директора товариства з обмеженою відповідальністю «ВО ДАРМЕРА», визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбаченого статтею 480 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Позивач просив закрити справу про порушення митних правил за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що справа про порушення митних правил розглянута Миколаївською митницею ДФС не повно та не об`єктивно, з порушенням строків розгляду, передбачених статтею 525 Митного кодексу України, а також без роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав та обов`язків. Також, позивач зазначав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 480 Митного кодексу України, оскільки процес переміщення відходів з митної зони потребує документального оформлення, у тому числі отримання дозволу про визнання сировини безпечною. До жовтня 2018 року дозвіл на видалення відходів від переробки товару видавався Миколаївським обласним відділенням Міністерства екології на кожну партію окремо. Однак, з жовтня 2018 року обласні відділення екології було ліквідовано і право видачі дозволу на видалення відходів перейшло до Міністерства екології та природних ресурсів України. З отриманих 06.12.2018 року від Мінприроди роз`яснень щодо отримання дозволу позивачу стало відомо, що він, з незалежних від нього причин, не взмозі до закінчення строку переробки - 31.12.2018р. одержати дозвіл. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернувся в усній формі до начальника митного посту з проханням продовжити строк переробки до отримання відповідного дозволу, на що отримав відмову. В подальшому, після закінчення строку переробки, але до винесення спірної постанови по справі про порушення митних правил №0025/50400/19 від 11 червня 2019 року, ОСОБА_1 вивів відходи з митної зони та ліквідував адміністративне правопорушення.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 30 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 30.09.2019р., з прийняттям нового судового рішення - про задоволення його позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки висновку експерта №120-0342 від 26.03.2019 року про неможливість використання відходів в подальшому, що свідчить про те, що залишки не представляють господарської цінності. Таким чином, оскільки відходи підприємства не представляють господарської цінності, тому вони не підлягають декларуванню. А відтак, підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Також, апелянт посилається на те, що судом не надано належної правової оцінки його доводам про здійснення вичерпних заходів щодо видалення відходів, однак неможливість це зробити виникла внаслідок відсутності на той час порядку, зміненого в процесі переробки, щодо отримання дозволу на їх видалення.

Посилається апелянт і на порушення Миколаївською митницею ДФС п`ятнадцятиденного строку розгляду справи про порушення митних правил, передбаченого статтею 525 Митного кодексу України. Суд не звернув уваги та не надав оцінки наявному в матеріалах справи протоколу про порушення митних правил, яким розгляд справи призначено на 27.02.2019 року. Однак, з невідомих для позивача причин, 27.02.2019 року розгляд справи не відбувся, при цьому, 12.06.2019 року ОСОБА_1 було запрошено до Митниці без повідомлення причин виклику, де було вручено винесену постанову №0025/50400/19 від 11 червня 2019 року.

Миколаївська митниця ДФС подала письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з контрактом від 17.11.2017 року №11/17, укладеним між фірмою «Polaris H.m.b.H», як Замовником, та ТОВ «ВО ДАРМЕРА», як Виконавцем, Замовник уповноважує Виконавця представляти інтереси фірми «Polaris H.m.b.H» у Миколаївській митниці в частині декларування імпорту, експорту товарів, власником якого є Замовник. За умовами п.4.10 Контракту відходи (обрізки), які створюються під час переробки давальницької сировини, можуть передаватися Виконавцю у вільний обіг за ціною для митниці 0,69 дол. США.

13.09.2018 року до сектору митного оформлення №1 митного поста «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС, від ТОВ «ВО ДАРМЕРА» в особі директора цього підприємства - ОСОБА_1 , надійшла заява від 11.09.2018 №56 (вх.№ 2655/10/14-70-63-01-32) щодо отримання дозволу на розміщення у митний режим переробки на митній території України іноземних товарів: тканина з синтетичних волокон та фурнітура, загальною вагою нетто 685,178 кг., з метою виготовлення одягу: куртки чоловічі мод. 10731, у кількості 130 од.; куртки чоловічі мод. 10739, у кількості 300 од.

До заяви було додано: контракт від 17.11.2017 року №11/17, замовлення-специфікація від 10.09.2018 року №21, технологічна схема переробки від 10.09.2018 року №21, проформа від 10.09.2018 року №3304-19, договір суборенди приміщення для здійснення підприємницької діяльності від 02.01.2018 року; договір оренди обладнання від 02.01.2018 року.

Згідно з вищевказаною заявою, ОСОБА_1 зобов`язався, зокрема, проводити операції з переробки товарів відповідно до вимог законодавства України, а також заявляти у відповідному митному режимі товарну продукцію, супутні продукти переробки, залишки переробки, що будуть отримані в результаті переробки вищевказаних іноземних товарів і видалити відповідно до законодавства України відходи переробки. При цьому, він зазначив, що ознайомлений зі ст.480 Митного кодексу України.

Того ж дня, Миколаївською митницею ДФС, з врахуванням умов контракту, дозволено поміщення іноземних товарів у митний режим переробки на митній території України та встановлено строк переробки на митній території України - до 30.12.2018 року.

У зв`язку з цим, 13.09.2018 року до сектору митного оформлення №1 митного поста «Костянтинівка», декларантом - ТОВ «ВО ДАРМЕРА», в особі директора цього підприємства - ОСОБА_1 , подано електронну митну декларацію типу ІМ 51 ДЕ №UА504180/2018/003923 на поміщення в митний режим переробка на митній території іноземних товарів. Згідно зазначеної МД кінцевий строк переробки іноземних товарів - до 30.12.2018 року.

Того ж дня, вищевказані іноземні товари, на підставі МД типу ІМ 51 ДЕ №UА504180/2018/003923, поміщені у митний режим переробка на товарів на митній території.

18.10.2018 року до сектору митного оформлення №1 митного поста «Костянтинівка» ОСОБА_1 подано МД типу ЕК 11 АА №UА504180/2018/004363 з метою митного оформлення реекспорту (вивезення) за межі митної території України товарів: продукти переробки: куртки чоловічі мод. 10731 у кількості 130 од.; куртки чоловічі мод. 10739 у кількості 300 од., вага брутто 621,228 кг; нетто 543,044 кг, вартість 879066,25 грн., (товар №1 МД). Того ж дня, вказана МД та товари оформленні та випущені у митний режим реекспорту.

21.10.2018 року зазначені продукти переробки вивезені за межі митної території України.

З матеріалів справи, також, вбачається, що 31.10.2018 року директор ТОВ «ВО ДАРМЕРА» ОСОБА_1 звернувся до Міністерства екології та природних ресурсів України щодо видачі дозволу (висновку) на видалення (вивезення) відходів.

У відповідь на вказане звернення Департамент екологічної безпеки та дозвільно-реєстраційної діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України листом від 06.12.2018 року повідомив ТОВ «ВО ДАРМЕРА», що для отримання висновку про транскордонне перевезення йому необхідно надати до Мінприроди інформацію щодо кількості відходів на поточний рік, відомості про склад та походження відходів (зокрема, копію висновку торгово-промислової палати щодо визначення коду УКТ ЗЕД на вантаж або рішення митниці). Зазначено, що у разі надходження всіх документів вони будуть розглянуті в термін згідно чинного законодавства.

02.01.2019 року, тобто після завершення строку переробки іноземних товарів, до сектору митного оформлення № 1 митного поста «Костянтинівка» ОСОБА_1 подано МД типу ІМ 40 АА № UА504180/2019/000004 з метою розміщення у митний режим імпорт товарів, що утворилися в процесі переробки товарів іноземного замовника відповідно до Заяви від 11.09.2018р. №56, тобто: обрізків текстильних матеріалів, несортовані, різних кольорів, придатні для подальшого використання, вага брутто 63,95 кг; нетто 63,95 кг, вартість - 1221,92 грн. (товар №3 МД), код товару згідно з УКТЗЕД 0 (графа 33 МД). Згідно з проформою інвойсом від 21.12.2018 року №21/1, що наданий до митного контролю ОСОБА_1 , вартість вищевказаних текстильних відходів становить 0,69 дол. США за 1 кг відходів.

02.01.2019 року у митному оформленні зазначених товарів за МД типу ЇМ 40 АА № UА504180/2019/000004 відмовлено, у зв`язку з помилками у митній декларації, ненаданням усіх необхідних дозвільних документів та несплатою митних платежів. Декларанту видана Картка відмови у митному оформленні товарів від 02.01.2019 року №UА504180/2019/000001.

29.01.2019 року Миколаївською митницею ДФС, під час проведення митного огляду іноземних товарів, що були поміщені у митний режим переробки на території ТОВ «ВО ДАРМЕРА» відповідно до Заяви від 11.09.2018р. №56 та МД типу ІМ 51 ДЕ №UА504180/2018/003923, встановлено, що на території складського приміщення ТОВ «ВО ДАРМЕРА» за адресою: м. Миколаїв, вул. Образцова, 4Б/1, знаходяться (зберігаються) товари у вигляді: обрізків текстильних матеріалів, несортовані, різних кольорів, вагою 63,95 кг, про що складено Акт про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на органи доходів і зборів від 29.01.2019 року №14-70-63-01-45/005 з додатками.

05.02.2019 року з вказаного приводу відносно директора ТОВ «ВО ДАРМЕРА» ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0025/50400/19 за ознаками правопорушення, передбаченого ст.480 Митного кодексу України. У вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 27.02.2019 року о 14 год. 15 хв. у приміщенні в Миколаївської митниці ДФС.

У своїх поясненнях до вказаного протоколу ОСОБА_1 вказав, що причиною порушення строку поміщення у режим імпорт вищевказаних відходів стали форс-мажорні обставини, а саме: під час здійснення переробки іноземних товарів Кабінетом Міністрів України було змінено правила оформлення дозвільних документів.

З матеріалів справи, також, вбачається, що листом від 05.06.2019 року Миколаївська митниця ДФС повідомила директора ТОВ «ВО ДАРМЕРА» ОСОБА_1 , що 11.06.2019 року о 16 год. буде розглядатися справа про порушення митних правил №0025/50400/19, яка порушена відносно ОСОБА_1 05.02.2019 року за ознаками правопорушення, передбаченого ст.480 Митного кодексу України. Позивачу запропоновано прийняти участь в розгляді справи про порушення митних правил.

Зазначений лист направлено за адресою ТОВ «ВО ДАРМЕРА», однак поштове відправлення повернулося до митного органу без вручення його адресату у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

11.06.2019 року, заступник начальника Миколаївської митниці ДФС Сизов М.В., у присутності ОСОБА_1 , розглянув матеріали справи про порушення митних правил №0025/50400/19, за наслідками чого прийняв постанову по справі про порушення митних правил №0025/50400/19 від 11 червня 2019 року, якою позивача, як директора товариства з обмеженою відповідальністю «ВО ДАРМЕРА», визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 480 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 грн.

Копію вказаної постанови позивач отримав у день її прийняття, про що міститься його підпис у вказаній постанові.

Не погоджуючись з правомірністю висновків відповідача про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.480 МК України, а також з дотриманням процедури розгляду справи про порушення митних правил, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до п.25 ч.1 ст.4 Митного кодексу України митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.71 Митного кодексу України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.

Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.147 МК України переробка на митній території - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови подальшого реекспорту продуктів переробки.

Частиною 1 статті 151 МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що строк переробки товарів на митній території України встановлюється органом доходів і зборів у кожному випадку під час видачі дозволу підприємству, виходячи з тривалості процесу переробки товарів та розпорядження продуктами їх переробки. Зазначений строк обчислюється, починаючи з дня завершення митного оформлення органом доходів і зборів іноземних товарів для переробки. За заявою підприємства, якому видано дозвіл на переробку товарів, з причин, підтверджених документально, строк переробки товарів на митній території України продовжується зазначеним органом, але загальний строк переробки не може перевищувати 365 днів.

Згідно ч.1 ст.157 МК України залишки або відходи, що утворилися в результаті здійснення операцій з переробки іноземних товарів і мають господарську цінність та/або можуть бути утилізовані, підлягають поміщенню в цьому стані у відповідний митний режим до закінчення строку переробки товарів.

Відповідно до ч.2 ст.159 Кодексу продукти переробки, залишки (відходи), виготовлені (одержані) в процесі здійснення операцій з переробки іноземних товарів, мають статус іноземних товарів та вважаються такими, що поміщені у митний режим переробки на митній території.

Частиною 1 статті 160 Кодексу передбачено, що митний режим переробки на митній території завершується шляхом реекспорту продуктів переробки чи поміщення їх в інший митний режим.

Згідно ст.1 Закону України «Про відходи» відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Частиною 5 статті 34-1 Закону передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють митні формальності, необхідні для пропуску через митний кордон України, випуску у відповідний митний режим небезпечних відходів, на підставі письмової згоди (повідомлення) на транскордонне перевезення небезпечних відходів, отриманої від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, з використанням механізму «єдиного вікна» відповідно до Митного кодексу України.

З аналізу вказаних норм слідує, що особа, яка звернулася до митного органу із заявою про отримання дозволу щодо розміщення у митний режим переробки на митній території України іноземних товарів зобов`язана до закінчення строку переробки зазначених товарів здійснити одну з дій: здійснити реекспорт продуктів переробки чи помістити їх у інший митний режим; утилізувати відходи або помістити їх у цьому стані у відповідний митний режим, або видалити відповідно до законодавства України; звернутися із заявою про продовження строку переробки.

Відповідно до ст.480 МК України порушення встановленого цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядку здійснення операцій з переробки товарів, у тому числі невивезення за межі митної території України (неввезення на митну територію України) товарів, що переміщувалися через митний кордон України з метою переробки, та/або продуктів їх переробки після закінчення строку переробки, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 459 Кодексу передбачено, що суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

При цьому, пунктом 43 частини 1 статті 4 МК України встановлено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

При зверненні з позовом до суду першої інстанції та при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовує висновків митного органу про не вивезення ним після закінчення строку переробки, за межі митної території України відходів, що утворилися при переробці іноземних товарів, а також не вчинення ним інших дій, а саме: щодо утилізації відходів або поміщення їх у цьому стані у відповідний митний режим, або видалення відповідно до законодавства України, а також щодо звернення із заявою про продовження строку переробки.

При цьому, колегія суддів враховує, що при зверненні до митного органу із заявою від 11.09.2018 року №56, ОСОБА_1 зазначив, що зобов`язується проводити операції з переробки товарів відповідно до вимог законодавства України, а також заявляти у відповідному митному режимі товарну продукцію, супутні продукти переробки, залишки переробки, що будуть отримані в результаті переробки вищевказаних іноземних товарів і видалити відповідно до законодавства України відходи переробки. Позивач був ознайомлений зі ст.480 Митного кодексу України.

Апелянт стверджує, що у зв`язку із зміною умов отримання дозволу на видалення відходів він не встиг своєчасно, тобто до 30.12.2018 року, одержати від Міністерства екології та природних ресурсів України відповідного дозволу.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи позивача, оскільки за наявності документально підтверджених причин ОСОБА_1 не позбавлений був права звернутися до митного органу, в порядку ч.1 ст.151 Митного кодексу України, із заявою про продовження строку переробки товарів на митній території України, однак таким правом не скористався.

Доводи позивача про те, що він звертався до митного органу щодо продовження строку переробки в усній формі не підтверджено матеріалами справи.

Варто зазначити, пунктом 8 розділу V Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657, передбачено, що строк переробки товарів встановлюється митним органом відповідно до статей 151 і 166 Кодексу та зазначається в дозволі на переробку. За заявою підприємства строк переробки товарів продовжується митницею оформлення з унесенням відповідних змін до дозволу на переробку.

Переміщення товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території, або продуктів переробки здійснюється з дозволу митного органу. Дозвіл на переміщення товарів між переробниками надається митним органом шляхом унесення до розділу «Рішення митного органу» заяви запису «Дозволено переміщення між переробниками».

Про прийняте рішення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особу, яка звернулася із заявою.

У разі прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на переробку митний орган зобов`язаний повідомити про причини та підстави такої відмови.

З вказаного слідує, що звернення із заявою про продовження строку переробки товарів на митній території України має бути здійснено саме у письмовій формі з наданням документальних підтверджень неможливості здійснення переробки у попередньо встановлений митним органом строк.

З положень Закону України «Про відходи» слідує, що видалення відходів здійснюється підприємствами лише на підставі дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, який видається місцевими органами виконавчої влади та у місцях видалення відходів, що мають відповідний паспорт, який, у свою чергу, повинний бути та внесений до Реєстру місць видалення відходів.

Однак, апелянтом не надано доказів, які б підтверджували вчинення ним дій, спрямованих на одержання саме дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, а також наявності у ТОВ «ВО ДАРМЕРА» паспортизованого місця видалення відходів або договору з іншим суб`єктом господарювання про надання послуг з видалення відходів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до Департаменту екологічної безпеки та дозвільно-ліцензійної діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України для одержання висновку щодо того, чи підпадають або не подають вищевказані відходи до Зеленого переліку відходів, які є об`єктом імпорту, під дію пунктів 6 - 33 Положення про контроль за транскордонним перевезенням небезпечних відходів та їх утилізацією/видаленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2000 року №1120.

Лише 06.06.2019 року ОСОБА_1 , як декларант товарів, використовуючи своє право, передбачене ст.71 МК України, змінив митний режим «переробки на митній території» на митний режим «імпорт» для іноземних товарів «обрізки текстильних матеріалів, несортовані, різних кольорів», вагою 63,95 кг, шляхом їх декларування з наданням до Миколаївської митниці ДФС митної декларації ІМ 40 АА №UA504180/2019/002671, яка того ж дня була оформлена Митницею.

Щодо посилань апелянта на висновок експерта №120-0342 від 26.03.2019 року про неможливість використання відходів в подальшому, то колегія суддів вважає, що на підставі частини 7 статті 101 КАС України, його правомірно не враховано судом першої інстанції при вирішенні спору, оскільки у вказаному висновку не зазначено про те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи доведено недотримання директором ТОВ «ВО ДАРМЕРА» ОСОБА_1 порядку здійснення операцій з переробки товарів та його дії вірно кваліфіковано Миколаївською митницею ДФС за статтею 480 Митного кодексу України.

Необґрунтованими, також, колегія суддів вважає посилання апелянта на недотримання Миколаївською митницею ДФС порядку розгляду справи про порушення митних правил.

Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

За правилами ч.ч. 1, 9, 10 ст. 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно ст.ст. 524, 525 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням органу доходів і зборів, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Апелянт стверджує, що в порушення вказаних вимог Кодексу, його належним чином не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Колегія суддів критично ставиться до таких тверджень апелянта, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 11.06.2019 року розгляд справи відбувся за участю ОСОБА_1 , який у той же день отримав копію постанови по справі про порушення митних правил №0025/50400/19 від 11 червня 2019 року, про що поставив всій підпис у цій постанові.

З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги твердження позивача, що 12.06.2019 року його було запрошено до митного органу та вручено постанову від 11.06.2019 року.

Варто зазначити, що зі змісту протоколу про порушення митних правил №0025/50400/19 від 05.02.2019 року вбачається, що розгляд справи було призначено на 27.02.2019 року о 14 год. 15 хв. у приміщенні в Миколаївської митниці ДФС.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо причин, за наявності яких 27.02.2019 року не було розгляду справи та призначення такого розгляду на 11.06.2019 року, а також доказів того, коли посадова особа органу доходів і зборів отримала матеріали, необхідні для вирішення справи, що не дає суду можливості перевірити дотримання відповідачем строку розгляду справи про порушення митних правил, передбаченого статтею 525 КАС України.

При цьому, колегія суддів враховує, що недотримання митним органом строку розгляду справи про порушення митних правил, передбаченого статтею 525 КАС України, не є, визначеною статтею 531 Кодексу, підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 30 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 листопада 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук