Справа № 360/4122/19
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4122/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Попової Н.І..

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Стародубцевої ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Матусевича Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2019 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Луганській області від 14.08.2019 №2071 та від 15.08.2019 № 716 о/с про накладення на ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі у поліції на посаді - поліцейського-водія автотранспортного відділення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків, починаючи з 16.08.2019 по день фактичного поновлення на службі.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що в період з 25 травня 2015 року по 06 листопада 2015 року ОСОБА_1 проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України, а з 07 листопада 2015 року по 16 серпня 2019 року в Національній поліції України. Остання посада, яку позивач займав до звільнення - поліцейський-водій автотранспортного відділення Центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області. Також позивач брав безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, тобто є учасником бойових дій.

16 серпня 2019 року наказом начальника ГУНП в Луганській області від 15.08.2019 № 716 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.6 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби на підставі наказу ГУНП в Луганській області від 14.08.2019 №2071.

Позивач вважає, що його звільнення є незаконним, а накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 14.08.2019 №2071 та про звільнення від 15.08.2019№ 716 о/с є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 15 жовтня 2019 року (а.с. 1-2).

15 жовтня 2019 року судове засідання перенесено на 05 листопада 2019 року (а.с. 80).

05 листопада 2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 14 листопада 2019 року (а.с. 95-97).

Представник відповідача позов не визнав, про що подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити (а.с. 26-41). Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що наказом ГУНП в Луганській області від 05.08.2019 № 1985 було призначено проведення службового розслідування за фактом надзвичайної події, під час якої відносно сержанта поліції ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали та можливого порушення службової дисципліни з боку окремих працівників ГУНП в Луганській області. Підставою призначення службового розслідування був рапорт від 04.08.2019 начальника УКЗ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 про те, що 04.08.2019 відносно о 17 год 30 хв. в м. Лисичанську поліцейськими УПП в Луганській області ДПП НПУ було зупинено автомобіль «BMW 320» н.з. НОМЕР_1 під керуванням поліцейського - водія автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 у останнього були виявлені явні ознаки сп`яніння. Відносно ОСОБА_1 поліцейськими УПП в Луганській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 12.08.2019 в.о. начальника ГУНП в Луганській області ОСОБА_4 був затверджений висновок про результати службового розслідування за фактом події, під час якої відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали та можливого порушення службової дисципліни з боку окремих працівників ГУНП в Луганській області. Таким чином службове розслідування за фактом події, під час якої відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали та можливого порушення службової дисципліни з боку окремих працівників ГУНП в Луганській області було проведено у строки визначені нормативно правовими актами.

Наказом ГУНП в Луганській області від 14.08.2019 № 2071 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, з яким 16.08.2019 позивач був ознайомлений під особистий підпис.

На виконання дисциплінарного стягнення, у відповідності до ст.22 Статуту, наказом ГУНП в Луганській області від 15.08.2019 року № 716 о/с ОСОБА_1 за ст.77 ч.І п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) було звільнено зі служби в поліції. Згідно з розпискою ОСОБА_1 від 16.08.2019 останній особисто отримав витяг з наказу ГУНП в Луганській області від 15.08.2019 № 716 о/с та трудову книжку серії НОМЕР_2 .

Щодо пропорційності дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції фактичним обставинам скоєного проступку відповідач зазначив, що імперативних обмежень щодо встановлення того чи іншого виду дисциплінарної відповідальності нормативно-правовими приписами не встановлено, визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, який вільний у виборі останнього.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

21 жовтня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в обґрунтування якої зазначено, що постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 03.10.2019 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, на даний час вина, щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння - спростована.

Позивач зазначив, що 04.08.2019 при оформленні матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП позивач не знаходився на службі, та був одягнений в цивільний одяг і ніяким чином не порушив службову дисципліну.

Позивач вважає, що при спілкуванні з працівниками УПП в Луганській області, позивач був тактовним та доброзичливим, але співробітники УПП своєю зухвалою поведінкою самі провокували його на негативні дії та обурливі висловлювання, безпідставно звинувачуючи та стверджуючи, що саме він керуючи легковим автомобілем перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Позивач зазначив, що на фоні безпідставних звинувачень, не впоравшись зі своїми емоціями та почуттям несправедливості він можливо і висловився на їх адресу ненормативною лексикою, але вважає, що в даній ситуації, його діями не завдано нікому жодної шкоди: ані суспільству, ані Державі, ані будь-якій іншій особі.

На підставі викладеного позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача та позивач у судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення аналогічні викладеним в позові.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено такі обставини справи.

ОСОБА_1 у періоди з 03.03.2009 по 02.01.2013 та з 25.05.2015 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 16.08.2019 проходив службу у Національній поліції України (а.с. 8).

04.08.2019 о 17 год. 42 хв. в м.Лисичанську Луганської області поліцейськими УПП в Луганській області ДПП НПУ було зупинено автомобіль «BMW 320», у якому знаходився сержант поліції ОСОБА_1 .

Працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені у позивача ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано у встановленому законом порядку пройти медичний огляд, на що ОСОБА_1 добровільно надав свою згоду.

За результатами медичного огляду лікарем Луганського обласного наркологічного диспансеру було складено висновок, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 47).

На підставі встановлених обставин працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №192013 відносно ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП України (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння) (а.с. 44).

На підставі рапорту Начальника УКЗ ГУНП в Луганській області (а.с. 42), 05.08.2019 Головним управлінням Національної поліції в Луганській області було видано наказ №1985 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» зі змісту якого вбачається, що 04.08.2019 поліцейськими УПП в Луганській області ДПП відносно поліцейського-водія автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Луганській області сержанта поліції ОСОБА_1 складено матеріали про вчинення адміністративних правопорушень, у тому числі передбаченого ч.1 ст.130 (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) КУпАП (а.с. 43).

Суд зазначає, що з даним наказом ОСОБА_5 Е.СС ОСОБА_6 ознайомленний під особистий підпис, що підтверджується матеріалами справи та підтвердженням позивача під час розгляду справи.

В ході службового розслідування згідно висновку встановлено, що 04.08.2019 в м.Лисичанську Луганської області поліцейськими УПП в Луганській області ДПП НПУ було зупинено автомобіль «BMW 320» н.з. НОМЕР_1 , під керуванням поліцейського-водія автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Луганській області сержанта поліції ОСОБА_1 , під час спілкування з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, за результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою «Alcotster Drager» встановлено факт перебування ОСОБА_1 , опитані працівники поліції підтвердили, що під час оформлення адміністративних матеріалів та проходження медичного огляду ОСОБА_1 поводив себе негідно, а саме вживав нецензурну лайку, у тому числі на місці зупинки автомобілю BMW (а.с. 68-72).

Суд зазначає, що під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 надавав письмові пояснення щодо подій 04.08.2019 (а.с.51). Так, в поясненнях зазначено: "Подтверждаю, що я несколько раз выразился нецензурной бранью в адрес полицейских патрульной полиции, так как они не смогли предоставить мне доказательства об управлении мной транспортным средством и нарушили мои права. До моего сведения доводились нормативные документы МВД, КПУ и ГУНП в Луганской области о соблюдении служебной дисциплины, а также доводились требования Правил этического поведения полицейского, утвержденного приказом МВД № 1179 от 09.11.2016, согласно которого полицейский не должен употреблять ненормативную лексику. Я осознаю, що нарушил служебную дисциплину, а именно, выразился нецензурной бранью несколько раз в адрес сотрудников патрульной полиции." Під час судового засідання позивач також не заперечував проти цього факту.

З наведених документів (наказ та письмові пояснення) вбачається, що позивач був обізнаний про проведення службового розслідування щодо нього, а тому доводи позивача про необізнаність про проведення службового розслідування, як на процедуру притягнення його до дисциплінарної відповідальності, є неприйнятними.

За результатами службового розслідування Дисциплінарною комісією ГУНП в Луганській області було складено висновок, яким комісією запропоновано за порушення вимог ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту п.п. 1, 2 ч. 1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, порушення вимог п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилося у не дотримані норм професійної етики, порушення субординації, висловлювання погроз та вживання ненормативної лексики під час спілкування з працівниками УПП в Луганській області ДПП, не реагування на зауваження поліцейських щодо припинення висловлювання нецензурною лайкою, під час проведення медичного огляду в ЛОНД м.Лисичанську та складання відносно нього адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 звільнити із служби поліції (а.с. 68-72).

На підставі проведеного службового розслідування 14.08.2019 Головним управлінням Національної поліції в Луганській області №2071 було видано наказ «Про покарання поліцейського Центру забезпечення ГУНП в Луганській області», яким за порушення вимог ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, порушення п.3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, поліцейського-водія автотранспортного відділення Центру забезпечення ГУНП в Луганській області сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції (а.с. 73).

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області №716 о/с від 15.08.2019 ОСОБА_1 з 16.08.2019 звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч.1 п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с. 74).

Позивач в судовому засіданні також підтвердив факт того, що під час зупинки автомобіля «BMW 320», у якому він знаходився, проходження медичного огляду та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте заперечив факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та зазначив, що перебував у такому стані в неробочий час.

На підтвердження факту неетичної поведінки позивача під час проходження медичного огляду, представником відповідача було надано відеозапис проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 78).

У відповідності до положень статті 73 та частини 2 статті 77 КАС України, суд приймає до розгляду зазначений відеодоказ як належний, оскільки він був покладений в основу спірного рішення відповідача про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

З дослідження наданого представником відповідача відеозапису судом встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 під час проходження медичного огляду вів себе некоректно, використовував ненормативну лексику під час спілкування з працівниками поліції, не стримувався від висловлювань на адресу працівників поліції, які принижують честь і гідність людини, на зауваження поліцейських не реагував.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 (далі - Правила №1179) та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 1 Закону №580-VIII визначено, що Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із Законом.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Пунктом 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно із ч.ч. 1, 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно із статтею 60 Закону України "Про Національну поліцію", проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII було затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до преамбули Дисциплінарного статуту цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно із ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Суд зазначає, що факт неетичної поведінки в стані алкогольного сп`яніння позивача під час проходження медичного огляду підтверджено належними та допустимими доказами, а саме матеріалами службового розслідування та наданими представником відповідача відеодоказами.

Крім того, позивач в судовому засіданні не заперечував щодо встановленого факту своєї неетичної поведінки під час проходження медичного огляду не заперечував, а лише зазначив, що працівники поліції самі спровокували його на таку поведінку.

При цьому суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила).

Відповідно до пунктів 1-3 розділу І Правил ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Ці Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України.

Пунктом 5 Розділу І Правил, поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІV Правил, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

При цьому суд зазначає, що підвищені вимоги до поліцейського висуваються як під час несення ним служби у робочий час, так і в неробочий час.

Таким чином, поліцейський в будь-який час та за будь-яких обставин зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики та чинного законодавства, бути взірцем для громадян, та не допускати зі свого боку дій, які підривають авторитет та довіру громадян до поліції.

Як зазначено судом вище, факт порушення сержантом поліції ОСОБА_7 Е ОСОБА_8 , п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліції», положень Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки поліцейських, а саме порушення субординації, вживання ненормативної лексики під час спілкування з поліцейськими під час проходження медичного огляду, знайшов своє підтвердження в матеріалах службового розслідування та в наданих представником відповідача відеоматеріалах.

Таким чином суд вважає, що встановлені під час судового розгляду обставини, в достатній мірі підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 4 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; попередня бездоганна поведінка; високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Відповідно до частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту, обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним вищезазначених дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Крім того, матеріалами справи підтверджено обставини вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння, що обтяжує відповідальність позивача.

Таким чином, сержант поліції ОСОБА_1 вчинив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, проігнорував вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Закону України "Про Національну поліцію", а отже своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, за що передбачена дисциплінарна відповідальність.

Стосовно посилання позивача на те, що постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 03.10.2019 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Вчинення особою-поліцейським дій, за які передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Притягнення до різних видів юридичної відповідальності передбачає виконання/дотримання відмінних і самостійних (окремих) процедур, які передують ухваленню рішення що накладення певного виду стягнення.

Зокрема, питання про наявність підстав для накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування.

В той же час, суд звертає увагу на те, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Дисциплінарним статутом не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Отже, керівнику Головного управління Національної поліції в Луганській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про застосовування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що законодавець ставить в залежність винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності з завершенням саме службового розслідування, що в даному випадку й було дотримано відповідачем.

При цьому суд також враховує, що хоча застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

З урахуванням наведеного та враховуючи усі обставини справи, суд приходить висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, який компрометує його як поліцейського та дискредитує поліцію в цілому.

Статтею 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 19 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Ірметова