Справа № 495/8518/19
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2019-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/8518/19
Номер провадження 2-а/495/92/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/8518/19

за позовною заявою ОСОБА_1

до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації

про визнання незаконним пункту № 3 Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 163/А-2011 від 24.02.2011 року та визнання чинним Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації

В С Т А Н О В И В:

17.09.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (далі по тексту відповідач) про визнання незаконним пункту № 3 Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 163/А-2011 від 24.02.2011 року та визнання чинним Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації.

Так, позивач просить суд визнати незаконним пункт № 3 Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 163/А-2011 та визнати чинним Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 163/А-2011.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження по цивільній справі № 495/8518/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської РДА про визнання незаконним пункту № 3 Розпорядження Білгород-Дністровської РДА № 163/А-2011 від 24.02.2011 року та визнання чинним Розпорядження Білгород-Дністровської РДА. Справу призначено до розгляду.

Під час перевірки, дослідження та підготовки матеріалів справи до судового розгляду, судом були встановлені обставини, які свідчать про те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в абз.1 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно із ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою ст.15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції до 03.10.2017 року) у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або Господарським процесуальним кодексом України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

За правилами ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ; адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.ч. 1, 2 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, норм діючого законодавства та практики його застосування, спори за вимогами про оскарження рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства на підставі вимог, приписів та положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою в порядку цивільного судочинства та просить визнати незаконним пункт № 3 Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 163/А-2011 та визнати чинним Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 163/А-2011, тобто оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень - Білгород-Дністровської РДА.

Між тим, як було вище зазначено, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відповідні вимоги, які в даному випадку заявлені позивачем в порядку цивільного судочинства, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у цивільній справі № 495/8518/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської РДА про визнання незаконним пункту № 3 Розпорядження Білгород-Дністровської РДА № 163/А-2011 від 24.02.2011 року та визнання чинним Розпорядження Білгород-Дністровської РДА, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.255, ст.ст. 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі № 495/8518/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про визнання незаконним пункту № 3 Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 163/А-2011 від 24.02.2011 року та визнання чинним Розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації закрити.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 його право звернення за вирішенням даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви, згідно квитанції № 42 від 17.09.2019 року в розмірі 803 (вісімсот три) гривні.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Білгород- Дністровському районі Одеської області (, місцезнаходження: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Першотравнева,76) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви, згідно квитанції № 42 від 17.09.2019 року в розмірі 803 (вісімсот три) гривні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Мишко