Справа № 260/808/19
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10392/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 260/808/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області про зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Калинич Я.М.,

час ухвалення рішення - 07.08.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 12.08.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області (далі - відповідач, УВД ФССУ в Закарпатській області), в якій просить:

1. Дії відповідача визнати неправомірними та зобов`язати Тячівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області відповідно ч.3 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» де строкові виплати проводяться з дня звернення тобто з 15 березня 2018 року - оплатити за весь період включно по сьогоднішній день 2019 року та виконати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року, яке набуло законної сили 10.09.2018 року.

2. За ігнорування та неправомірні дії у виконанні рішення суду, яке набуло законної сили 10.09.2018 року де порушено ч.5 ст. 124 Конституції України та ст. 382 КК України де здоров`я інваліда ІІ-Ї групи позивача ОСОБА_1 1941 р.н. із кожним днем погіршується, що засвідчує додаток 6 на 4-х аркушах де інваліда позбавлено його прав на медичну реабілітацію та санітарно-курортного лікування стягнути із відповідача 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_1 1941 р.н.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 березня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням розглянути питання про постановку його на облік як інваліда з приводу трудового каліцтва, для проведення страхових виплат та надання соціальних послуг. Однак, відповіддю № 07-01/10-236 від 20 березня 2018 року позивачу у задоволенні заяви було відмовлено із посиланням на відсутність правових підстав, а саме - відсутність акту розслідування нещасного випадку за встановленою формою. Позивач не погоджуючись з такою відмовою оскаржив таку до Закарпатського окружного адміністративного суду. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Рішення набрало законної сили, однак на думку позивача, до цього часу Тячівським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області таке в повній мірі не виконано. Зокрема зазначає, що його взято на облік як потерпілого з 15 березня 2018 року, однак відповідач не провів жодних страхових виплат та не надав жодних соціальних послуг позивачу. У зв`язку з цим позивач вважає, що відповідач не в повній мірі виконав рішення суду, яке набрало законної сили, чим порушив норми Конституції України та права та інтереси позивача.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 260/808/19 позовні вимоги задоволено частково.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим через допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано відсутність у позивача акта про нещасний випадок встановленої форми (Акт Н-1) та висновку МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності. Не враховано специфічні відмінності трудового каліцтва та каліцтва невиробничого характеру.

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 260/808/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що статтею 14 КАС України серед іншого встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Однак не зважаючи на висновки судів, відповідач, ігноруючи такі, відмовляє позивачу в призначенні страхових виплат з тих самих підстав.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , 24 квітня 1941 року, являється інвалідом ІІ групи з приводу трудового каліцтва. З матеріалів справи вбачається, що 15 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою з проханням розглянути питання про постановку його на облік як інваліда з приводу трудового каліцтва (а.с.20-21). Однак, відповіддю №07-01/10-236 від 20 березня 2018 року позивачу у задоволенні заяви було відмовлено із посиланням на відсутність правових підстав, а саме - відсутність акту розслідування нещасного випадку за встановленою формою (а.с.43-44).

Позивач, не погодившись із такою відмовою відповідача оскаржив таку до Закарпатського окружного адміністративного суду. Рішенням суду від 08 серпня 2018 року у адміністративній справі №305/987/18 позовну заявою ОСОБА_1 до Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, третя особа - Управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задоволено. Зокрема: визнано протиправним рішення Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області щодо відмови у взятті на облік ОСОБА_1 , як особи, інвалідність якої пов`язана із трудовим каліцтвом та зобов`язано Тячівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області визнати та поставити на облік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1, як особу, інвалідність якої пов`язана з трудовим каліцтвом, - з дня звернення - 15 березня 2018 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі №305/987/18 - без змін (а.с.75-79).

13 вересня 2018 року Закарпатським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №305/987/18.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Досяк М.Б. 17.09.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57234804 (а.с.39). 29 жовтня 2018 року постановою державного виконавця було зупинено виконавче провадження ВП №57234804 (а.с.37). 14 січня 2019 року державний виконавець виніс постанову про поновлення вчинення виконавчих дій (а.с.35).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, Тячівське відділення управління ФД ФССУ в Закарпатській області 04 січня 2019 року винесло постанову №0716/242/242/1 Про взяття на облік потерпілого, якою ОСОБА_1 взято на облік з 15 березня 2018 року з номером справи 242 (а.с.19).

03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав скаргу на ім`я начальника відділу примусового виконання рішень у УРВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерні В.М. в якій зазначив, що станом на 03.10.2018 року рішення суду, яке надуло законної сили 10.09.2018 року, боржником не виконано (а.с.33).

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області розглянув скаргу позивача від 03.10.2018 року та листом від 09.10.2018 року за №03.1-11/3639 повідомив останнього, що 09.10.2018 року на адресу боржника надіслано вимогу виконавця, якою боржника зобов`язано виконати рішення суду у повному обсязі протягом 10 днів (а.с.31).

30 жовтня 2018 року позивач подав повторну скаргу, адресовану на ім`я начальника відділу примусового виконання рішень у УРВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерні В.М., якою просить надати відповідь про причини не виконання рішення суду, яке набуло законної сили 10.09.2018 року (а.с.30).

25 січня 2019 року позивач втретє звернувся з скаргою до начальника відділу примусового виконання рішень у УРВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Секерні В.М. в якій ОСОБА_1 зазначив, що на його переконання, рішення суду від 08.08.2018 року у справі №305/987/18 в повному обсязі не виконано (а.с.28-29).

04 лютого 2019 року листом за №5-226/572348 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області повідомило позивача, що 24.01.2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Досяк М.Б. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням на підставі листа Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області від 21.01.2019 року за вих.№07-01/09-50, яким повідомлено, що ОСОБА_1 взято на облік з 15.03.2018 року відповідно до постанови «Про взяття на облік потерпілого». Щодо витребування коштів, які має доплатити Тячівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області повідомило, що рішенням суду, яке підлягало до виконання зазначена вимога не передбачена (а.с.27).

Через систему Діловодство спеціалізованого суду судом було встановлено, що позивач, не погодившись з діями державного виконавця Відділу примусового виконання рішення управління державної служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Досяка Максима Богдановича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, третя особа: Тячівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області про скасування постанови, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 13 березня 2019 року (адміністративна справа №260/204/19, суддя Плеханова З.Б.) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі №260/204/19 - без змін.

14 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з письмовим зверненням до начальника Тячівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, в якому просив надати пояснення з якого числа, місяця і року його взято на облік та яка сума доплати буде проводитися Фондом щомісячно (а.с.22).

16 січня 2019 року Тячівське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області листом №07-01/09-35 повідомило позивача, що останнього взято на облік з 15.03.2018 року та зазначило перелік документів, що подаються для призначення щомісячної страхової виплати до управління (відділення) Фонду, що визначені Постановою Фонду соціального страхування України правління п.3 п.3.1 «Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат» №11 від 19.07.2018 року (а.с.42).

24 квітня 2019 року позивач подав скаргу на ім`я начальника Тячівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, яким заявив, що 15 березня 2018 року минуло рік, однак жодних нарахувань у доплаті та інших пільг йому не надано (а.с.18).

08 травня 2019 року листом №07-01/09-408 надало відповідь позивачу, якою інформувало, що згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року №305/987/18 позивача взято на облік з 15 березня 2018 року. Рішення суду виконано в повному обсязі (а.с.40).

Позивач 16 травня 2019 року подав заяву потерпілого про призначення щомісячної страхової виплати з необхідним пакетом документів до Тячівського відділення управління ФД ФСС України в Закарпатській області (а.с.47).

Листом від 24.05.2019 року №07-01/09-456 Тячівське відділення управління ФД ФСС України в Закарпатській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні щомісячної страхової виплати (а.с.41). В обгрунтування відмови у такому призначенні зазначило відсутність акта про нещасний випадок встановленої форми (Акт Н-1) та висновку МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються:

1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть;

2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Частиною 4 ст.43 Закону передбачено, що якщо застрахований або члени його сім`ї за станом здоров`я чи з інших причин не спроможні самі одержати зазначені вище документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт Фонду.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 44 Закону Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Посилання апелянта на відсутність у позивача акта про нещасний випадок встановленої форми (Акт Н-1) та висновку МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності не заслуговують на увагу, оскільки рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.08.2018 року та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 року було встановлено, що відповідно до Форми ІПР інваліда, що видається МСЕК і ЛКК від 13.11.2017 року слідує, що ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з причин трудового каліцтва. Як зазначає Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові: «на переконання колегії суддів право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності». Судами також встановлено, що позивач не може нести відповідальність за неправильно складений акт чи його відсутність. Рішення набрало законної сили.

На підставі ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, також не знаходить свого підтвердження порушення судом норм процесуального чи матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Тячівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 260/808/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку, лише з підстав викладених у ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 21.11.2019 року