Справа № 240/10514/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Житомир

справа № 240/10514/19

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо ненерахування та невиплати індексації грошового забезпечення в повному обсязі з 01.07.2015 по 19.10.2015 та з 01.11.2016 по 01.08.2019;

- зобов"язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення в повному обсязі з 01.07.2015 по 19.10.2015 та з 01.11.2016 по 01.08.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив військову службу в Житомирському прикордонному загоні Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України. 01 серпня 2019 був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу. Зазначає, що нарахування грошового забезпечення відповідачем проводилось не в повному обсязі, зокрема, за період проходження служби з липня 2015 року по день виключення зі списків особового складу 01.08.2019 індексація грошового забезпечення відповідачем не виплачувалась. Вказує, що звертався до відповідача із заявою про проведення індексації грошового забезпечення. Проте, у відповідь на звернення отримав лист від 16.08.2019, в якому відповідач повідомив про відмову у виплаті індексації, оскільки у період з липня 2015 року по 2017 рік в межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям не було, тому індексація грошового забезпечення позивачу не виплачувалась.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем 25.09.2019, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідач у строк, встановлений ч.1ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх.№23591/19), в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що у межах наявних фінансових ресурсів можливості виплатити індексацію грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України з червня 2015 року у Міністерства оборони України не було.

Відповідно до п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, виплата сум індексації здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню. Проведення індексації грошових доходів населення, у тому числі грошового забезпечення, здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік.

Зазначає, що статтею 22 Бюджетного кодексу України визначені розпорядники бюджетних коштів, а саме: для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Пунктом 7 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 №228, визначено, що за обсягом наданих прав розпорядники поділяються на головних розпорядників коштів бюджету та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Враховуючи вищевикладене та взявши до уваги додатки 3 до Законів України Про Державний бюджет України на 2015 рік, Про Державний бюджет України на 2016 рік, Про Державний бюджет України на 2017 рік стає зрозумілим, що головним розпорядником коштів є Міністерство внутрішніх справ України, розпорядником коштів 2 рівня є Адміністрація Державної прикордонної служби України, розпорядником коштів 3 рівня є Житомирський прикордонний загін.

У зв"язку із відсутністю фінансування у розпорядника коштів 3 рівня індексація грошового забезпечення за вказаний період позивачу не нараховувалась, а відповідно, не виплачувалась. Тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.258 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України в Житомирському прикордонному загоні Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, що відповідачем не заперечується.

На підставі наказу начальника 9 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 01.08.2019 №224-ОС підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби відповідно до підпункту "а" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" (у зв"язку із закінченням строку контракту) (а.с. 11).

Сторонами не заперечується, що позивач звернувся із заявою до Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, із проханням нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 19.10.2015 та з 01.11.2016 по день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 01.08.2019.

Листом від 16.08.2019 №87/11/611/5/М-85 Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України повідомив позивача про відмову у виплаті індексації грошового забезпечення, мотивуючи тим, що відповідно до п.6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 проведення індексації грошових доходів населення, у тому числі грошового забезпечення, здійснюється у межах наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Кошторисні призначення Державної прикордонної служби України на 2015-2017 не передбачали здійснення видатків на виплату індексації грошових доходів військовослужбовців. Кошторисні призначення Державної прикордонної служби дозволили здійснити видатки на виплату індексації грошових доходів по червень 2015 року (а.с.9).

Відповідно до довідки від 15.08.2019 №30/671, за підписом командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в період з 20 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м.Краматорськ Донецької області (а.с.23).

Вважаючи, що має право на виплату сум індексації грошового забезпечення з 01.07.2015 по 19.10.2015 та з 01.11.2016 по день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 01.08.2019, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.ч. 2, 3ст.9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Преамбулою Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Положеннями статті 4 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 3 частини 1статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III визначено, що Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078), з наступними змінами та доповненнями.

Згідно з п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Судом встановлено, що позивачу за період з 01.07.2015 по 19.10.2015 та з 01.11.2016 по день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 01.08.2019 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що сторонами не заперечується.

За таких підстав, суд дійшов до висновку, що дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.07.2015 по 19.10.2015 та з 01.11.2016 по день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 01.08.2019 є протиправними.

Що стосується доводів відповідача про відсутність фінансових ресурсів для виплати індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З огляду на викладене, обмеження фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та долучених до матеріалів справи доказів, суд дійшов до висновку про протиправність дій Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 19.10.2015 та з 01.11.2016 по день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 01.08.2019, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.245 КАС України суд вважає за можливе зобов`язати Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 19.10.2015 та з 01.11.2016 по день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 01.08.2019.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положеньст.139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_2 ) до Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 19.10.2015 та з 01.11.2016 по день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 01.08.2019.

Зобов`язати Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 19.10.2015 та з 01.11.2016 по день звільнення (виключення зі списків особового складу) - 01.08.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 18 листопада 2019 року.

Суддя А.В. Горовенко