Справа № 420/6378/19
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6378/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Любімова О.Є.

за участі:

представника позивача Цимбал С.Ю. (адвокат, за ордером)

представника відповідача Анісімової А.В. (за довіреністю)

представника третьої особи Охотник О.А. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2019 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у якому позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження №58756179 від 01 квітня 2019 року;

визнати протиправною та скасувати постанову Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження №59730090 від 07 серпня 2019 року;

визнати протиправною та скасувати постанову Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про арешт коштів боржника від 17 квітня 2019 року у виконавчому провадженні №№58756179.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в жовтні 2019 року у зв`язку з перевіркою відомостей щодо себе йому стало відомо про те, що він є боржником за відкритими виконавчими провадженнями. Після цього, представник позивача звернувся до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області для ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень. 17 жовтня 2019 року представник позивача ознайомився з постановами про відкриття виконавчого провадження №58756179 від 01 квітня 2019 року з примусового виконання постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 14 грудня 2018 року №908/18, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800, 00 грн., а також прийнятою в рамках вказаного виконавчого провадження постановою про арешт коштів боржника від 17 квітня 2019 року. Також представник позивача дізнався про відкриття виконавчого провадження №59730090, постановою від 07 серпня 2019 року, з примусового виконання постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 052/19 від 31 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн.

Позивач не погоджується із зазначеними постановами про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника вважає їх протиправними з наступних підстав, викладених у позові та поясненнях представника.

Так, позивач зазначає, що постанова №908/18 у справі про адміністративне правопорушення прийнята Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 14 грудня 2018 року, а виконавче провадження № 58756179 відкрите лише 01 квітня 2019, тобто через три з половиною місяці з дня винесення постанови. Постанова № 052/19 у справі про адміністративне правопорушення прийнята Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 31 січня 2019 року, а виконавче провадження № 59730090 відкрите лише 07 серпня 2019 року, тобто через сім місяців з дня винесення постанови.

На підставі викладеного позивач стверджує, що спірні постанови про відкриття виконавчого провадження № 58756179 від 01 квітня 2019 року та № 59730090 від 07 серпня 2019 року прийняті відповідачем з порушенням тримісячного строку на звернення постанов про накладення адміністративного стягнення до виконання, встановленого ст. 303 КУпАП.

Таким чином, посилаючись на те, що виконавчі провадження відкриті з грубим порушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про скасування протиправних постанов про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника, якими порушені права позивача.

Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ч. 6 ст. 161 КАС України, щодо ненадання доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження №58756179 від 01 квітня 2019 року, про арешт коштів боржника від 17 квітня 2019 року ВП №58756179, про відкриття виконавчого провадження №59730090 від 07 серпня 2019 року.

07 листопада 2019 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про усунення недоліків позову, до якої надані копії оскаржених постанов про відкриття виконавчого провадження №58756179 від 01 квітня 2019 року та №59730090 від 07 серпня 2019 року з відмітками про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень представником позивача 17 жовтня 2019 року.

Вказані обставини також підтверджуються в наданих відповідачем копіях матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Розгляд справи проведений з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 268, 269, 271, 272, 287 КАС України, оскільки справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби відносяться до категорії термінових адміністративних справ.

Також вказаною ухвалою зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 58756179 та виконавчого провадження № 59730090.

15 листопада 2019 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, а також витребувані судом копії матеріалів виконавчих проваджень (а.с. 70-120).

14 листопада 2019 року від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, яким видано виконавчий документ.

15 листопада 2019 року через канцелярію суду надійшло клопотання Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про його залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У судовому засіданні 18 листопада 2019 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засіданні від 18 листопада 2019 року, суд задовольнив клопотання відповідача та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, та відповідно до чч. 2, 5 ст. 49, ст. 50 КАС України залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки.

19 листопада 2019 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради через канцелярію суду подані пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідно до цих пояснень, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради з позовними вимогами не погоджується, вказуючи на те, що прийняті ним постанови у справах про адміністративні правопорушення від 14 грудня 2018 року та від 31 січня 2019 року звернені до виконання в межах встановленого Законом України «Про виконавче провадження» строків, а саме трьох місяців з дати набрання законної сили.

Під час судового розгляду справи учасники надали свої пояснення щодо змісту та підстав своїх вимог і заперечень щодо предмета позову.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові та поясненнях підстав.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував. Відповідно до відзиву та пояснень відповідач зазначив, що у своїй діяльності відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби керується Законом України «Про виконавче провадження», у статті 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. З цих підстав відповідач стверджує, що постанови про відкриття виконавчого провадження №58756179 від 01 квітня 2019 року, №59730090 від 07 серпня 2019 року прийняті з дотриманням вимог цього Закону.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

01 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кудряшовим П.Ю. відкрито виконавче провадження ВП №58756179 про примусове виконання постанови № 908/18 від 14 грудня 2018 року, виданої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 13000,00 грн.

У постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №58756179 зазначено, що виконавчий документ набрав чинності 24.12.2018 року.

17 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області при примусовому виконанні постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 908/18 від 14 грудня 2018 року прийнято постанову про арешт коштів боржника ВП № 58756179.

07 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кудряшовим Павлом Юрійовичем відкрито виконавче провадження ВП №59730090 про примусове виконання постанови № 052/19 від 31 січня 2019 року, виданої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 13 600, 00 грн.

У постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №59730090 зазначено, що виконавчий документ набрав чинності 11 лютого 2019 року.

Не погоджуючись із зазначеними постановами про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Постановою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 908/18 від 14 грудня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн.

За приписами ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У постанові по справі про адміністративне правопорушення позивачу роз`яснено порядок набрання постановою законної сили, порядок її оскарження, а також зазначено, що строк добровільного виконання постанови становить п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови.

Щодо вручення постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 908/18 від 14 грудня 2018 року позивачу.

Судом встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення №908/18 від 14 грудня 2018 року прийнято Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за наслідками позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, за результатами перевірки у відношенні ОСОБА_1 складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва від 30 листопада 2018 року, протокол про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2018 року та припис про усунення порушень від 30 листопада 2018 року.

Супровідним листом від 17 грудня 2018 року вих. № 01-8/788 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради направило на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) постанову № 908/18 від 14 грудня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

На підтвердження направлення вказаного листа, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надано до суду копію аркушу списку згрупованих відправлень рекомендованих листів. Однак, докази отримання адресатом надісланих документів в управління відсутні.

В свою чергу позивача наполягав на тому, що про перевірку йому нічого не відомо, постанову № 908/18 від 14 грудня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення він не отримував.

Також судом встановлено, що постановою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 052/19 від 31 січня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн.

Судом встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення №052/19 від 31 січня 2019 року прийнято Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за наслідками позапланової перевірки щодо виконання припису №775/18 від 31 листопада 2018 року. За результатами перевірки у відношенні ОСОБА_1 складено акт від 17 січня 2019 року та протокол про адміністративне правопорушення від 17 січня 2019 року.

Внаслідок розгляду вказаних матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності згідно ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, що тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У постанові по справі про адміністративне правопорушення позивачу роз`яснено порядок набрання постановою законної сили, порядок її оскарження, а також зазначено, що строк добровільного виконання постанови становить п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови.

Відповідно до ст. 291 КУпАП, за загальним правилом, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

В свою чергу, згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У відповідності з положеннями статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з несплатою штрафу, застосованого постановою № 908/18 від 14 грудня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради супровідним листом від 21 березня 2019 року №01-8/788-вх направило до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області оригінал постанови по справі про адміністративне правопорушення № 908/18 від 14 грудня 2018 року та оригінал платіжного доручення №127 від 06 березня 2019 року щодо сплати авансового внеску за здійснення примусового виконання рішення, для примусового виконання постанови.

Під час судового розгляду, з оригіналу конверту, у якому Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надіслано відповідачу супровідний лист від 21 березня 2019 року №01-8/788-вх, судом встановлено, що цей лист зданий для відправлення 21.03.2019, про що свідчить штамп підприємства поштового зв`язку "Укрпошта".

Згідно зворотного повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, супровідний лист від 21 березня 2019 року №01-8/788-вх отриманий відповідачем 25 березня 2019 року.

Однак, під час реєстрації вхідної кореспонденції супровідний лист від 21 березня 2019 року №01-8/788-вх, згідно відмітки на штампі, зареєстрований відповідачем 29 березня 2019 року.

Отже, відповідачем безпідставно вказано пізнішу дату реєстрації.

Також у зв`язку з несплатою штрафу застосованого постановою №052/19 від 31 січня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради супровідним листом від 02 травня 2019 року №01-8/788-вх направило до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області оригінал постанови по справі про адміністративне правопорушення №052/19 від 31 січня 2019 року та оригінал платіжного доручення №209 від 16 квітня 2019 року щодо сплати авансового внеску за здійснення примусового виконання рішення, для примусового виконання постанови.

Під час судового розгляду, з оригіналу конверту, у якому Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надіслано відповідачу супровідний лист від 02 травня 2019 року №01-8/788-вх, судом встановлено, що цей лист зданий для відправлення 02.05.2019, про що свідчить штамп підприємства поштового зв`язку.

Згідно зворотного повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, супровідний лист від 02 травня 2019 року №01-8/788-вх отриманий відповідачем 06 травня 2019 року.

Однак, під час реєстрації вхідної кореспонденції супровідний лист від 02 травня 2019 року №01-8/788-вх , згідно відмітки на штампі, зареєстрований відповідачем 06 серпня 2019 року.

Отже, відповідачем безпідставно вказано пізнішу дату реєстрації.

Відповідно до статті 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Підставою цього позову стало те, що позивач вважає, що постанови по справі про адміністративне правопорушення № 908/18 від 14 грудня 2018 року та № 052/19 від 31 січня 2019 року звернені до примусового виконання з порушенням тримісячного строку на звернення постанов про накладення адміністративного стягнення до виконання, встановленого ст. 303 КУпАП.

Вирішуючи вказане спірне питання, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1 та 2 статті 188-42 КУпАП.

Розділ V КУпАП регламентує питання виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Стаття 298 КУпАП передбачає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Стаття 299 КУпАП передбачає, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч. 1 ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 303 регламенту строки давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення №908/18 від 14 грудня 2018 року звернута Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до виконання 21 березня 2019 року, тобто після спливу трьох місяців з дня її винесення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення № 052/19 від 31 січня 2019 року звернута Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до виконання 02 травня 2019 року, тобто також після спливу трьох місяців з дня її винесення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Отже, постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 908/18 від 14 грудня 2018 року та № 052/19 від 31 січня 2019 року є виконавчими документами та підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного, зазначені виконавчі провадження відкриті з пропуском строків звернення постанов про накладення адміністративного стягнення до примусового виконання.

Розглядаючи даний спір, суд зазначає, що стаття 303 КУпАП застосовується до спірних правовідносин у буквальному її тлумаченні, оскільки відповідачем та третьої собою, які у відносинах з позивачем діють як суб`єкти владних повноважень, не доведено правомірність своїх дії щодо вручення йому, як постанов по справі про адміністративне правопорушення, так і постанов про відкриття виконавчого провадження. Не надано доказів того, що позивач відмовився виконувати виконавчий документ у добровільному порядку, у зв`язку із чим розпочато примусове виконання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що постанови Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження №58756179 від 01 квітня 2019 року та про відкриття виконавчого провадження №59730090 від 07 серпня 2019 року прийняті з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд зазначає, що відповідач отримав спірні постанови 25 березня 2019 року та 06 травня 2019 року, а постанови про відкриття виконавчого провадження винесені 29 березня 2019 року та 07 серпня 2019 року відповідно, що є окремим порушенням ч. 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 квітня 2019 року №58756179, постанова Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про арешт коштів боржника від 17 квітня 2019 року у виконавчому провадженні №№58756179 також підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, оскільки оскаржені рішення суб`єкта владних повноважень не визнані судом такими, що прийняті 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо поданої позивачем у судовому засіданні 19 листопада 2019 року заяви про забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій: у виконавчому провадженні №58756179 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, а саме постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 908/18 від 14 грудня 2018 року, до набрання законної сили остаточним рішенням суду у даній справі; - у виконавчому провадженні №59730090 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, а саме постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 052/19 від 31 січня 2019 року до набрання законної сили остаточним рішенням суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Статтею 152 КАС України встановлені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Згідно вимог ч. 4 ст. 152 КАС України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову встановлено ставку судового збору у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 154 КАС України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, у зв`язку з невідповідністю заяви позивача про забезпечення позову вимогам ст. 152 КАС України, суд повертає її заявнику без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 132, 139, 150-154, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження № 58756179 від 01 квітня 2019 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про арешт коштів боржника від 17 квітня 2019 року у виконавчому провадженні №58756179.

Визнати протиправною та скасувати постанову Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження № 59730090 від 07 серпня 2019 року.

Стягнути з Другого Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (; 65065, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 2305, 00 грн. (дві тисячі триста п`ять гривень).

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ).

Відповідач Другий Київський відділ Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (; 65065, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 1).

Суддя О.В. Глуханчук

.