Справа № 291/364/19
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 291/364/19

21 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А.

розглянувши у письмовому провадженні заяву Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 05 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Держгеокадастру в Житомирській області Драчука Івана Степановича, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про поновлення строку звернення до суду, визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 05 липня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, оскаржило його в апеляційному порядку.

Разом з апеляційною скаргою ГУ Держгеокадастр у Житомирській області подало заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

В обґрунтування вказаної заяви апелянт зазначає, що безпосередньо відповідачем, який являється посадовою особою ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, подано апеляційну скаргу на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 05 липня 2019 року, однак ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху. Проте, вказана ухвала не надходила на адресу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, а тому не було можливості усунути недоліки по даній справі. Той факт, що відповідач - державний інспектор отримав ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року 02 жовтня 2019 року не може братись до уваги, оскільки дана ухвала не була зареєстрована в системі документообігу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, а тому Головне управління не знало про ухвалу суду та не могло належним чином усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи та доводи вказаного клопотання, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, предметом спору в даній справі є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передбаченого положеннями КУпАП, що відповідно до норм КАС України належить до категорії термінових справ.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності закріплено статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Отже, вказаною нормою встановлено спеціальний порядок оскарження судових рішень у вказаних справах.

Встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято 05 липня 2019 року, копію якого ГУ Дергеокадастру у Житомирській області отримано 19 липня 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції. Водночас, апеляційну скаргу надіслано поштою 12 листопада 2019 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 4 ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В свою чергу, п.п. 6, 7 ч. 5 ст. 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує особу, яка бере участь у справі (учасника справи) діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії"). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України").

Суд звертає увагу на те, що підставою для поновлення пропущеного процесуального строку може бути лише наявність поважних причин пропуску такого строку.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Суд зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 березня 2018 року по справі № 554/7661/17 належними доказами на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного судового рішення є оригінал поштового конверту із відміткою дати відправки оскаржуваного рішення судом, довідки відділення поштового зв`язку або документального підтвердження судом першої інстанції стосовно дати направлення та отримання скаржником оскаржуваного судового рішення.

Та обставина, що відповідач - старший державний інспектор звертався з первинною апеляційною скаргою в межах строку, не є підставою вважати поважними причини пропуску цього строку оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

При цьому, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Держгеокадастру в Житомирській області Драчука Івана Степановича на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 05 липня 2019 року.

Між тим, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, як третя особа по даній справі не був позбавлений права самостійно подати апеляційну скаргу, проте таких дій не вчинив, а надіслав апеляційну скаргу зі спливом значного проміжку часу, а саме 12 листопада 2019 року, майже через 4-ри місяці, що не вказує на реалізацію апелянтом права звернення з апеляційною скаргою без зайвих зволікань.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає підстави пропуску строку апеляційного оскарження, вказані апелянтом у клопотанні про поновлення строку, не поважними, а тому в задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 05 липня 2019 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.121, 295, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 05 липня 2019 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області строку на апеляційне оскарження рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 05 липня 2019 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.