Справа № 340/2265/19
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/2265/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження

без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Світловодська міська рада (27500, Кіровоградська обл., місто Світловодськ, вул. Героїв України, будинок 14, )

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Світловодської міської ради про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що метою реалізації конституційного права на отримання земельної ділянки в межах норми безкоштовної приватизації він у червні 2019 року звернувся до Світловодської міської ради із заявою, в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки. Однак, листом Світловодської міської ради №Ф-0741 від 08.07.2019 року йому відмовлено у затвердженні розробленого та погодженого проекту землеустрою з посиланням на те, що він вже раніше звертався до Світловодської міської ради з цим же питанням і питання вирішено по суті. Позивач стверджує, що така відмова суперечить вимогам Земельного кодексу України та наполягає на тому, що компетенція відповідача на стадії розгляду поданого на затвердження проекту землеустрою полягає лише у наданні земельної ділянки, а відмова у затвердженні проекту землеустрою за умови наявності позитивного висновку про його погодження, є протиправною. У зв`язку з цим позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Світловодської міської ради у незатвердженні проекту землеустрою протягом встановленого Земельним кодексом строку;

- визнати протиправною та скасувати лист-відмову Світловодської міської ради №Ф-0741 від 08.07.2019 року;

- зобов`язати Світловодську міську раду затвердити поданий ним проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу площею 0,0030 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :50:016:0082.

Позивач також просив суд зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою судді від 16.09.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за цим позовом та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву по позов.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 у липні 2016 року звернувся до Світловодської міської ради із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Згодом позивач замовив розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за принципом "мовчазної згоди", уклавши з ФОП ОСОБА_2 договір №58/ПР-МЗ від 29.08.2016 року.

На виконання умов цього договору інженер - землевпорядник ФОП ОСОБА_2 виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом безоплатної передачі громадянину ОСОБА_1 для будівництва індивідуального гаражу (код класифікації цільового призначення земель - 02.05) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають в комунальній власності (землі запасу) Світловодської міської ради Кіровоградської області, розташованої за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Підгірна, площею 0,0030 га. (а.с. 19 - 21)

Розроблений проект землеустрою був погоджений відділом архітектури та містобудування Світловодського міськвиконкому, про що складено висновок №169 від 16.12.2016 року, а також Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області, за принципом екстериторіальності, про що складено висновок №446/82-17 від 09.02.2017 року. (а.с. 22 - 23, 24)

Сформована за цим проектом землеустрою земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :50:016:0082. (а.с. 29 - 33)

У 2017 році позивач подав розроблений проект землеустрою на затвердження до Світловодської міської ради. Світловодською міською радою прийнято рішення №804 від 25.04.2017 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 ".

У грудні 2017 році позивач оскаржив вказане рішення в порядку цивільного судочинства, звернувшись до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про визнання недійсним цього рішення та визнання за ним права власності на земельну ділянку. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2017 року у справі №401/3375/17 відмовлено у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства). Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 05.03.3018 року ухвала Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2017 року в частині позовних вимог про визнання недійсним рішення Світловодської міської ради Кіровоградської області №804 від 25.04.2017 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 " залишена без змін. (а.с. 68 - 71)

У червні 2018 року позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Світловодської міської ради Кіровоградської області №804 від 25.04.2017 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 ". Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто на підставі ч.2 ст.123 КАС України. (а.с. 85 - 90)

У червні 2019 року ОСОБА_1 знову подав проект землеустрою на затвердження до Світловодської міської ради разом із відповідною заявою, яка зареєстрована у Світловодській міській раді 10.06.2019 року. (а.с. 18)

Листом №Ф-0741 від 08.07.2019 року заступник міського голови І.Щербина від імені виконавчого комітету Світловодської міської ради повідомила позивача, що Світловодською міською радою 25.04.2017 року прийнято рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою, та послалася на статтю 8 Закону України "Про звернення громадян", якою передбачено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті. (а.с. 34)

Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи вказаний спір, суд виходив з того, що згідно з частиною 1 статті 81 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 ЗК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у статті 121 ЗК України. Відповідно до частини 1 цієї статті громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Частиною 8 статті 118 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з частиною 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина 10 статті 118 ЗК України).

Статтею 50 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. (частина 1 статті 83 ЗК України)

Згідно зі статтею 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами 1 та 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 від 10.06.2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, заступник Світловодського міського голови І.Щербина листом №Ф-0741 від 08.07.2019 року повідомила позивача, що згідно зі статтею 8 Закону України "Про звернення громадян" повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, не розглядаються.

Між тим, суд установив, що позивач 10.06.2019 року звернувся до Світловодської міської ради не зі зверненням в порядку Закону України "Про звернення громадян", а із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації за правилами частин 6-9 статті 118 ЗК України. Вирішення заяви позивача повинно було відбуватись за процедурою, визначеною Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", тобто на пленарному засіданні Світловодської міської ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішень з питань відведення земельних ділянок передбачений законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі №21-358а13, від 07.06.2016 року у справі №21-1391а16, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №463/3375/15-а, від 02.04.2019 року у справі №461/15669/13-а.

Всупереч вимогам норм Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання про затвердження проекту землеустрою та передачу ОСОБА_1 земельної ділянки у власність за його заявою від 10.06.2019 року Світловодською міською радою на її пленарному засіданні не розглядалося, а у двотижневий строк відповідне рішення не прийнято.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами 1, 2 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Наведене свідчить, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів захисту прав та інтересів особи, порушених суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення та фактичним обставинам справи.

Вирішуючи позов в частині вимог про визнання протиправними дій Світловодської міської ради у незатвердженні проекту землеустрою протягом встановленого Земельним кодексом строку, суд установив, що відповідач у спірних правовідносинах ніяких активних дій з цього приводу не вчиняв, тому суд відмовляє у задоволенні цієї позовної вимоги.

Лист заступника міського голови І.Щербини №Ф-0741 від 08.07.2019 року, який позивач оскаржує до суду, не є рішенням органу місцевого самоврядування про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, носить інформаційний характер, не є індивідуальним актом у розумінні п.19 ч.1 ст. 4 КАС України, який може бути предметом спору в суді, тож суд не вбачає підстав для визнання його протиправним та скасування.

Натомість суд вважає, що у спірних правовідносин Світловодська міська рада, як представницький орган місцевого самоврядування та розпорядник землями комунальної власності, допустив протиправну бездіяльність, оскільки за заявою позивача від 10.06.2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність за рахунок земель комунальної власності, не вчинив владні управлінські дії та не прийняв рішення, передбачене нормами Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відтак, суд, з`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, дійшов до висновку, що з огляду на визнання протиправною бездіяльності Світловодської міської ради щодо нерозгляду проекту землеустрою у встановлений законом строк та спосіб, належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача розглянути це питання на пленарному засіданні Світловодської міської ради та прийняти відповідне рішення.

Підстав для зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, про що просить позивач, суд не вбачає, з огляду на наявність чинного рішення Світловодської міської ради №804 від 25.04.2017 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 " та те, що після цього проект землеустрою у встановленому порядку відповідачем не розглядався. До матеріалів справи цей проект землеустрою не долучено, що також позбавляє суд можливості перевірити доводи позивача про виконання ним усіх умов для його затвердження та одержання земельної ділянки у власність.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі №820/4852/17, від 06.03.2019 року у справі №1640/2594/18, від 04.09.2019 року у справі №819/570/18 суд не приймає, оскільки вказані постанови прийняті щодо інших фактичних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставною відмовою у затвердженні уповноваженим органом проекту землеустрою та відсутністю у нього дискреційних повноважень у цьому питанні.

Щодо клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд дійшов до таких висновків.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановленому законом.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (частина 4 статті 372 КАС України).

Відповідно до частин 1, 8 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

З огляду на з`ясовані у даній справі обставини та визначений судом спосіб захисту прав позивача, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю під час ухвалення судового рішення.

Разом з тим, суд вважає за доцільне на підставі частини 6 статті 245 КАС України визначити відповідачу розумний строк виконання рішення суду в частині зобов`язання вчинити певні дії - не пізніше 14 днів з дня набрання ним законної сили.

Судові витрати у справі сторонами не понесені.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 257 - 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Світловодської міської ради (27500, Кіровоградська обл., місто Світловодськ, вул. Героїв України, будинок 14, ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Світловодської міської ради щодо нерозгляду на її пленарному засіданні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, поданого ОСОБА_1 із заявою від 10.06.2019 року.

Зобов`язати Світловодську міську раду не пізніше 14 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили розглянути на її пленарному засіданні поданий ОСОБА_1 із заявою від 10.06.2019 року проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу (код класифікації цільового призначення земель - 02.05) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають в комунальній власності (землі запасу) Світловодської міської ради Кіровоградської області, розташованої за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Підгірна, та прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш