Справа № 826/17484/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 826/17484/16

провадження № К/9901/44511/18; К/9901/44517/18; К/9901/44526/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,

за участю:

секретаря судового засідання Зейфман І. М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1. - Алєксєєва Д. М.,

третьої особи - ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 826/17484/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України, треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства «Центр сприяння бізнесу міста Києва» Сорока Валерій Миколайович, ОСОБА_2, Рада адвокатів м. Києва, Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправними та скасування висновку і наказу,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст), Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Мін`юсті (далі - Комісія), треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства «Центр сприяння бізнесу міста Києва» Сорока В. М. (далі - Державний реєстратор), ОСОБА_2., Рада адвокатів м. Києва, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (далі - ДП «НІС»), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок Комісії від 25 жовтня 2016 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Мін`юста від 25 жовтня 2016 року № 3055/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 19 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував наказ Мін`юста від 25 жовтня 2016 року № 3055/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, у березні та квітні 2017 року ОСОБА_2 , Рада адвокатів м. Києва та Мін`юст подали до Вищого адміністративного суду України касаційні скарги, у яких просили скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року в частині задоволення позовних вимог та постановити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. У частині відмови в задоволенні позову оскаржувані судові рішення залишити без змін. Крім того, у своїх касаційних скаргах ОСОБА_2 , Рада адвокатів м. Києва та Мін`юст просили розглядати цю справу у судовому засіданні за їх участю.

Вищий адміністративний суд України ухвалами від 27 березня, 26 квітня та 07 червня 2017 року відкрив касаційні провадження за вказаними касаційними скаргами.

25 лютого 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яка мотивована необхідністю закінчення касаційного провадження у розумні строки.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 05 липня 2019 року прийняв цю справу до свого провадження та призначив її до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

09 вересня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч. 6 ст. 346 КАС України у зв`язку порушенням судами попередніх інстанцій, на її думку, правил предметної юрисдикції.

20 листопада 2019 року у судовому засіданні Верховного Суду ОСОБА_1 відмовився від своєї заяви і заперечив проти задоволення клопотання ОСОБА_2 про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала надане клопотання і просила його задовольнити.

Розглянувши наведені ОСОБА_2. доводи та заслухавши позицію інших учасників справи, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на таке.

Підстави для передачі справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду передбачені ст. 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до ч. 5 зазначеної вище статті суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії (…), має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему, і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

За змістом ч. 4 ст. 347 КАС України про передачу на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у ч. 5 ст. 346 цього Кодексу.

За усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду стосовно прийнятності справ на підставі ч. 5 ст. 346 КАС України зазначається, що наявність у справі виключної правової проблеми має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини: відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються, як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; аналіз судової практики свідчить про наявність протилежних і суперечливих судових рішень та глибоких і довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами.

У своєму клопотанні ОСОБА_2 не навела жодної з перерахованих підстав для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, які б відповідали зазначеним вище критеріям наявності у справі виключної правової проблеми, а зазначені заявницею підстави не є проблемними питаннями, що пов`язані з розглядом цієї справи по суті, заявлений спір не містить виключної правової проблеми.

Судова колегія також не встановила таких підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Суд касаційної інстанції, яким відповідно до ст. 38 Закону № 1402-VIII, ст. 327 КАС України є Верховний Суд, забезпечує сталість та єдність судової практики в порядку та спосіб, визначені процесуальним законом; підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. До повноважень Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, серед іншого, належить і вирішення питань про правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, їх тлумачення при вирішенні юридичних спорів в адміністративних справах чи проблем щодо забезпечення захисту прав, свобод або інтересів; реалізація таких повноважень пов`язана з наявністю правових проблем.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини в цій справі на стадії касаційного розгляду можуть бути вирішені Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, як належним судом, у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_2 про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду задоволенню не підлягає.

Стосовно доводів ОСОБА_2 про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав порушення судами попередніх інстанцій правил предметної юрисдикції, то колегія суддів також не знаходить таких з огляду на зазначене нижче.

За приписами ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України, у редакції Закону України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи», справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо:

1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції;

2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах;

3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_2 була учасником цієї справи як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечувалося заявницею в судовому засіданні, ані ОСОБА_2 , ані інші учасники справи не заявляли про порушення правил предметної юрисдикції при розгляді цієї справи і не ставили питання про її закриття.

За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 6 ст. 346 КАС України для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 346,347 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 826/17484/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді: А. А. Єзеров

С. М. Чиркін