Справа № 160/5342/19
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року Справа № 160/5342/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
представника позивача: Ісаєва Є.І.,
представника відповідача: Рябчія Я.М.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дніпропетровська обласна рада, про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку,-
10 червня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позивач) до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» (далі - КП ДОР «Аульський водовід», відповідач), в якій позивач просить накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» у розмірі 59570330,79 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що в інтегрованих картках платника податків станом на дату звернення до суду з цією позовною заявою за КП ДОР «Аульський водовід» обліковується податковий борг на загальну суму 59570330,79 грн., а саме: податковий борг з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності на суму 4048795,05грн. (основний платіж 2887628,60 грн. та пеня 378625,55 грн.); податковий борг за надходження рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ на суму 10268932,89 грн. - (основний платіж 10135197,28 грн. та пеня 1161166,45 грн.); податковий борг з податку на додану вартість iз вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 45252533,48 грн. (основний платіж 44873907,93 грн. та пеня 378625,55 грн.), який утворився через несплату відповідачем у встановлені законом строки сум самостійно задекларованих грошових зобов`язань, а також грошових зобов`язань, які були нараховані контролюючим органом шляхом винесення податкових повідомлень-рішень, що не були оскаржені підприємством. При цьому, ще 02.03.2016 року КП ДОР «Аульський водовід» виставлено податкову вимогу форми «Ю» №509-23 на суму наявного на той час податкового боргу у розмірі 1766828,10 грн., яка вручена посадовій особі підприємства-боржника. З метою погашення наявного податкового боргу КП ДОР «Аульський водовід» керівником контролюючого органу прийнято Рішення №2/04-36-55-09-13 від 28.02.2019р. про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, у зв`язку із чим на всі відкриті в банківських установах розрахункові рахунки боржника виставлено платіжні доручення (розпорядження), які в подальшому повернуті до ГУ ДФС у Дніпропетровській області установами банків без виконання. Таким чином, станом на 23.05.2019р. загальна сума податкової заборгованості КП ДОР «Аульський водовід» складає 59570330,79 грн., водночас, відповідно наданого до контролюючого органу балансу підприємства станом на 31.03.2019р. залишкова балансова вартість основних засобів останнього складає 33565000,00 грн., або 56% від загальної суми існуючої податкової заборгованості. При цьому КП ДОР «Аульський водовід» не має власного майна, а майно, яке перебуває на його балансі, належить Дніпропетровській обласній громаді, тому майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, оскільки боржник є лише його балансоутримувачем. Виходячи з цього, ГУ ДФС у Дніпропетровській області, як орган державної фіскальної служби та контролюючий орган, звернулося до суду з позовною заявою про накладення арешту на кошти та інші цінності КП ДОР «Аульський водовід», що знаходяться в банку, на суму податкового боргу у розмірі 59570330,79 грн. в порядку приписів підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року позовну заяву ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №160/5342/19 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судовому засіданні на 09 липня 2019 року на 16.00.
21 червня 2019 року до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідача надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилався на важливе значення цієї справи для Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» через те, що під час її розгляду вирішуватиметься питання щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, вказаного підприємства в у межах суми податкового боргу у розмірі 59570330,79 грн., а означена сума є досить значною для підприємства та ставить під загрозу здійснення вчасної виплати заробітної плати його працівникам, проведення вчасної передоплати за електроенергію для потужностей виробництва, що потягне за собою припинення централізованого водопостачання в Дніпропетровській області, тим більше, що для підтвердження складових вказаної суми податкового боргу необхідне детальне та всебічне дослідження матеріалів справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 року подальший розгляд справи №160/5342/19 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, призначено за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначено на 09 липня 2019 року о 16:00.
У підготовчому засіданні 09.07.2019 року оголошено перерву до 06.08.2019 року для надання представником позивача додаткових доказів та пояснень.
У підготовчому судовому засіданні 06.08.2019 року представником відповідача, зокрема, заявлено усне клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Дніпропетровської обласної ради, яке ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року було задоволено. Даною ухвалою також було відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача в частині щодо залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача виконавчого комітету Кам`янської міської ради, виконавчого комітету Дніпровської міської ради та Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради.
Також 06.08.2019р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/5342/19 до 23 серпня 2019 року, наступне підготовче судове засідання призначено на 23 серпня 2019 року о 09:30 год.
Крім того, вказаною ухвалою суду третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Дніпропетровській обласній раді встановлено строк для подання пояснень на позов або відзив до 23.08.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 року, з урахуванням того, що у підготовчому судовому засіданні 23.08.2019р. було з`ясовано, що станом на цей час представник третьої особи так і не отримав від позивача копію позовної заяви та доданих до неї документів, а від відповідача - копії відзиву на позов, тому не зміг до 23.08.2019р. підготувати свої пояснення щодо цього, у зв`язку із чим просив надати вказані документи, а також додатковий час для підготовки пояснень, продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/5342/19 до 16 вересня 2019 року, зобов`язано позивача та відповідача надати у строк до 28.08.2019р. копію позовної заяви та всіх доданих до неї документів та копію відзиву на позовну заяву та всіх доданих до нього документів, відповідно, третій особі - Дніпропетровській обласній раді та надати суду у цей же строк докази направлення вказаних документів цій третій особі; а також встановлено Дніпропетровській обласній раді строк для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву до 06.09.2019р. та зобов`язано її у разі подання письмових пояснень щодо позову або відзиву надіслати копію цих письмових пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) таких пояснень суду; встановлено Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області та Комунальному підприємству Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» строк на подання відповіді на пояснення третьої особи до 16.09.2019р.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 16 вересня 2019 року о 15:00год.
09.09.2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи, в яких остання заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на доводи, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позов.
16.09.2019 р. справу №160/6145/19 знято з розгляду у зв`язку із хворобою судді Турової О.М., що підтверджується довідками №264 від 16 вересня 2019 року та б/н від 16.09.2019р.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 09.10.2019р. о 13:00 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу №160/5342/19 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 23 жовтня 2019 року о 13:00 год.
23.10.2019 року у судовому засіданні оголошено перерву до 30.10.2019 року для надання сторонами додаткових доказів та пояснень.
На виконання вимог усної ухвали суду, постановленої в судовому засіданні від 23.10.2019 року, представником позивача 28.10.2019 року на електронну адресу суду, з наступним наданням оригіналу до канцелярії - 29.10.2019 року, надано звіт про фінансовий стан КП ДОР «Аульський водовід» станом на 30 вересня 2019 року.
Також 30.10.2019 року від представника відповідача на електронну адресу суду надійшов лист, в якому зазначалось, що станом на 30 жовтня 2019 року податковий борг КП ДОР «Аульський водовід» складає 64116149грн, з яких заборгованість з податку на додану вартість становить 50451149грн., а з податку спецводовикористання - 13665000грн.
06.11.2019 року на виконання ухвали суду від 30.10.2019 року представником позивача надана витребувана довідка про стан заборгованості КП ДОР «Аульський водовід» станом на 04 листопада 2019 року.
У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримував у повному обсязі і просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені у відзиві на позов.
Представник третьої особи про час, дату та місце розгляду справ був повідомлений належним чином, проте у судові засідання з розгляду справи не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України суд, заслухавши думку представників сторін з цього приводу, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності представника третьої особи за означених вище обставин, розглянув справу №160/5342/19 без участі представника третьої особи.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовної заяви у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено, що КП ДОР «Аульський водовід» зареєстровано як юридична особа 06.12.2006 року та знаходиться на обліку як платник податків у Кам`янському управлінні ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.154-155).
Станом на 23.05.2019 року за КП ДОР «Аульський водовід» обліковується податковий борг на загальну суму 59570330,79 грн., який складається з:
- податкового боргу з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності на суму 4048795,05грн. (основний платіж 2887628,60 грн. та пеня 378625,55 грн.);
- 10 268 932,89 грн. - надходження рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ (основний платіж 10 135 197,28 грн. та пеня 1 161 166,45 грн.);
- 45 252 533,48 грн. - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (основний платіж 44 873 907,93 грн. та пеня 378 625,55 грн.).
Згідно з п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Приписами п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. При цьому нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Як свідчать матеріали справи, зазначений податковий борг КП ДОР «Аульський водовід» виник в результаті несплати відповідачем у встановлені Податковим кодексом України строки сум самостійно задекларованих грошових зобов`язань, а також грошових зобов`язань, які були нараховані контролюючим органом шляхом винесення податкових повідомлень-рішень, що не були оскаржені підприємством, а саме:
1) податковий борг з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності:
- 1112,57грн. - нараховано пені;
2) податковий борг по надходженню рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКГ:
- 5424084,41грн. - самостійно задекларовані грошові зобов`язання, за такими деклараціями:
- 133735,61грн. - нараховано пені IКП на борг минулих років;
3) податковий борг з податку на додану вартість:
- 9431919,83грн. - самостійно задекларовані грошові зобов`язання за деклараціями:
- 378625,55грн. - нараховано пені IКП на борг минулих років (т.1 а.с.11-73, 243-251).
З огляду на приписи п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України вищеозначені самостійно задекларовані відповідачем грошові зобов`язання за вказаними податковими деклараціями є узгодженими.
Проте, у встановлені законом строки ці узгоджені грошові зобов`язання відповідачем сплачені не були, внаслідок чого вони набули статусу податкового боргу.
Щодо грошових зобов`язань відповідача, які були визначені контролюючим органом відповідно до вищевказаних податкових повідомлень-рішень, судом встановлено та представником відповідача у судовому засіданні підтверджено, що ці податкові повідомлення-рішення дійсно були отримані КП ДОР «Аульський водовід» та оскаржені в судовому порядку не були, на даний час вони є узгодженими, однак, визначені ними грошові зобов`язання сплачені не були.
Враховуючи, що вищевказана сума податкових зобов`язань відповідача є узгодженою та не сплаченою у встановлений законодавством строк, як наслідок ця сума є податковим боргом у розумінні приписів п.п.14.1.175 п.14.1 cт.14 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
З урахуванням приписів вказаної статті Податкового кодексу України, контролюючим органом була виставлена податкова вимога форми «Ю» від 02.03.2016р. №509-23 про сплату відповідачем наявного у нього на той час податкового боргу у сумі на суму 1766828,10грн., яка отримана КП ДОР «Аульський водовід» 02.03.2016р. (т.1 а.с.10).
Згідно з п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Оскільки після надіслання відповідачу податкової вимоги форми «Ю» від 02.03.2016р. №509-23 податковий борг останнього погашено не було, а загальна сума боргу, навпаки, лише збільшилася, нова податкова вимога позивачем не виставлялася.
При цьому, з 02.03.2016р. податковий борг відповідача не переривався.
На момент звернення позивача до суду з цим позовом податковий борг відповідача непогашений і не списаний.
Судом встановлено, що майно КП ДОР «Аульський водовід» описано в податкову заставу актом опису від 19.04.2019р. №23 відповідно до наданого платником переліку (лист від 28.03.2019р. №503/1-6), в тому числі нерухоме майно у вигляді цілісного майнового комплексу вартістю 31613318,44грн., що складається з 105 об`єктів нерухомості, а також рухоме майно - 46 одиниць автотранспорту та спеціальної техніки на загальну суму 3697343,42грн.
У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 23.04.2019р. зареєстровано податкову заставу на нерухоме майно - Цілісний майновий комплекс згідно з рішенням Дніпропетровської обласної ради від 05.12.2006р. №99-5/У за адресою: Криничанський район, смт Аули, номер запису про обтяження 3132772.
У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23.04.2019р. зроблено запис про реєстрацію податкової застави за №23518580.
Судом також встановлено, що з метою погашення податкового боргу КП ДОР «Аульський водовід» керівником контролюючого органу прийнято рішення №2/04-36-55-09-13 від 28.02.2019р. про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу відповідно до п.п.95.5 ст.95 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим на всі відкриті в банківських установах розрахункові рахунки боржника виставлено платіжні доручення (розпорядження).
Однак, вказані платіжні доручення (розпорядження) повернуті ГУ ДФС у Дніпропетровській області установами банків без виконання на підставі п. 9.9. глави 9, п. 11.11, п.11.16, п. 11.17 глави 11 Інструкції НБУ «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», оскільки кошти арештовані іншим виконавчим документом та у зв`язку із тим, що на рахунку платника відсутні кошти.(т.1 а.с.79-82).
КП ДОР «Аульський водовід» не має власного майна. Майно, яке перебуває на балансі КП ДОР «Аульський водовід» належить Дніпропетровській обласній громаді, тому майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, оскільки боржник є лише його балансоутримувачем.
Станом на 31.03.2019р. залишкова балансова вартість основних засобів КП ДОР «Аульський водовід» складає 33565000,00 грн. (т.1 а.с.77), станом на 30.09.2019 року - 29916816,81 грн. (т.2 а.с.96).
Водночас, статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Поняття податкового боргу визначено підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, згідно якої, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно з п.87.3 ст.87 Податкового кодексу України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків: майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави; майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління; майнові права інших осіб, надані платнику податків у користування або володіння, а також немайнові права, у тому числі права інтелектуальної (промислової) власності, передані в користування такому платнику податків без права їх відчуження; кошти кредитів або позик, наданих платнику податків кредитно-фінансовою установою, що обліковуються на позичкових рахунках, відкритих такому платнику податків, суми акредитивів, що виставлені на ім`я платника податків, але не відкриті, суми авансових платежів та попередньої оплати за контрактами підприємств суднобудівної промисловості (клас 35.11 група 35 КВЕД ДК 009:2005), отримані від замовників морських та річкових суден та інших плавучих засобів; майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств. Порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, встановлюється Фондом державного майна України; майно, вільний обіг якого заборонено згідно із законодавством України; майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України "Про заставу"; кошти інших осіб, надані платнику податків у вклад (депозит) або довірче управління, а також власні кошти юридичної особи, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати за фактично відпрацьований час фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з такою юридичною особою.
Відповідно до пункту 91.3 статті 91 Податкового кодексу України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України.
Згідно з п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Визначення адміністративного арешту, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.
Отже, норми статті 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.
Згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).
Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.
Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.
Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання.
Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.
Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.
Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.
За змістом приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Звертаючись до суду з цим позовом, контролюючий орган, з посиланням на підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, обґрунтовував свої вимоги наявністю у відповідача значної суми податкового боргу, яка з березня 2016 року не переривається, а, навпаки, лише зростає та не може бути погашена шляхом стягнення коштів з рахунків відповідача у банках, що обслуговують цього платника податків, через повернення банківськими установами виставлених контролюючим органом платіжних доручень (розпоряджень) без виконання на підставі п. 9.9. глави 9, п. 11.11, п.11.16, п. 11.17 глави 11 Інструкції НБУ «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», оскільки кошти арештовані іншим виконавчим документом та у зв`язку із тим, що на рахунку платника відсутні кошти, при цьому КП ДОР «Аульський водовід» не має власного майна, а майно, яке перебуває на балансі КП ДОР «Аульський водовід» належить Дніпропетровській обласній громаді, тому це майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, оскільки боржник є лише його балансоутримувачем.
Як зазначалося вище, майно КП ДОР «Аульський водовід» описано в податкову заставу актом опису від 19.04.2019р. № 23 відповідно до наданого відповідачем переліку (лист від 28.03.2019р. №503/1-6), в тому числі нерухоме майно у вигляді цілісного майнового комплексу вартістю 31613318,44грн., що складається з 105 об`єктів нерухомості, а також рухоме майно - 46 одиниць автотранспорту та спеціальної техніки на загальну суму 3697343,42 грн.
У зв`язку із цим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 23.04.2019р. зареєстровано податкову заставу на нерухоме майно - Цілісний майновий комплекс згідно з рішенням Дніпропетровської обласної ради від 05.12.2006р. №99-5/У, розташований за адресою: Криничанський район, смт. Аули, номер запису про обтяження 3132772, а у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23.04.2019р. зроблено запис про реєстрацію податкової застави за №23518580.
При цьому відповідно до Статуту КП ДОР «Аульський водовід», затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради від 01.12.2017 року №292-11/VII, Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» засноване на спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області й перебуває в управління Дніпропетровської обласної ради.
Таким чином все майно, яке перебуває на балансі КП ДОР «Аульський водовід» належить Дніпропетровській обласній громаді, тому майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, оскільки боржник є лише його балансоутримувачем.
Станом на 31.03.2019р. залишкова балансова вартість основних засобів КП ДОР «Аульський водовід» складала 33565000,00грн. (т.1 а.с.77), що становило 56% від загальної суми податкової заборгованості.
Станом на 30.09.2019р. залишкова балансова вартість основних засобів КП ДОР «Аульський водовід» склала 29916816,81грн. (т.2 а.с.96), ), що вже становить 50% від загальної суми податкової заборгованості.
Наведене є беззаперечним доказом того, що балансова вартість майна, що перебуває на балансі відповідача, менша за суму наявного у КП ДОР «Аульський водовід» податкового боргу, при цьому у відповідача відсутнє власне майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.
Разом з цим, як зазначалося вище, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено факт наявності у відповідача станом на 10.06.2019р. податкового боргу на загальну суму 59570330,79грн., а також факт направлення контролюючим органом податкової вимоги форми «Ю» від 02.03.2016р. №509-23 про сплату відповідачем наявного у нього на той час податкового боргу у сумі на суму 1766828,10грн., яка отримана КП ДОР «Аульський водовід» 02.03.2016р., після надіслання якої податковий борг відповідача погашено не було, а загальна сума боргу, навпаки, лише збільшилася, тому нова податкова вимога позивачем не виставлялася, при цьому, з 02.03.2016р. податковий борг відповідача не переривався.
На момент звернення позивача до суду з цим позовом податковий борг відповідача непогашений і не списаний.
Відповідно до довідки КП ДОР «Аульський водовід» від 30.10.2019р. за №1548/1-3 станом на 30.10.2019р. податковий борг цього підприємства складає 64116149,00грн. (т.2 а.с.103зв.).
Крім того, відповідно до довідки ГУ ДФС у Дніпропетровській області про податковий борг КП ДОР «Аульський водовід» станом на 04.11.2019р., вказаний податковий борг відповідача станом на час розгляду справи погашено не було, а, навпаки, він лише зріс та склав 66258120,14грн., з яких: податкові зобов`язання - 29067639,86 грн., штрафні санкції - 34885393,58 грн; пеня - 2305086,70 грн., а саме:
- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 50568316,88 грн. з яких: податкові зобов`язання - 18287285,04 грн., штрафні санкції - 31521923,10 грн; пеня - 759108,74 грн.;
- надходження рентної плати за спеціальне використання води від підприємств ЖКП у сумі 11641008,21 грн. з яких: податкові зобов`язання - 10780354,82 грн., штрафні санкції - 475841,88 грн; пеня - 384811,51 грн.;
- з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності у сумі 4048795,05 грн. з яких: податкові зобов`язання - 0 грн., штрафні санкції - 2887628,60 грн; пеня - 1161166,50 грн.
Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів погашення наявної податкової заборгованості.
Щодо доводів відповідача про те, що, на думку останнього, позивач, звертаючись з цим позовом, фактично намагається повторно стягнути з відповідача кошти, щодо яких вже було ухвалено відповідне рішення суду про їх стягнення, суд зазначає, що накладення арешту на кошти або майно боржника відповідно до приписів ст.94 Податкового кодексу України є способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, щодо погашення податкової заборгованості, а не самим заходом погашення такого податкового боргу, який згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України відбувається шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі, отже, звернення контролюючого органу з позовом про накладення арешту на кошти або майно боржника через неможливість здійснити заходи з погашення наявного у такого боржника податкового боргу у зв`язку із відсутністю майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг (недостатністю такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; або через те, що таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу) не може вважатися повторним зверненням цього контролюючого органу з позовом про стягнення такого податкового боргу.
Щодо стягнення з відповідача податкової заборгованості за вищевказаними рішеннями Дніпропетровського окружного адміністративного суду судом встановлено, що виконання цих судових рішень здійснюється на підставі виставлення інкасових доручень, які в даному випадку були виставлені, однак, в подальшому повернуті установами банків без виконання через неможливість погашення заборгованості з розрахункових рахунків платника податків.
Окрім того, судом встановлено наявність у відповідача відкритих рахунків в банківських установах, а саме: АТ "ПУМБ", МФО 334851, номер рахунку НОМЕР_1 (українська гривня); АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, номер рахунку НОМЕР_2 (українська гривня); АТ "УкрСиббанк", МФО 351005 номер рахунку НОМЕР_3 (українська гривня); АТ "УкрСиббанк", МФО 351005 номер рахунку НОМЕР_4 (українська гривня); АТ "УкрСиббанк", МФО 351005 номер рахунку НОМЕР_5 (українська гривня); АТ "УкрСиббанк", МФО 351005 номер рахунку НОМЕР_6 (українська гривня); АТ "УкрСиббанк", МФО 351005 номер рахунку НОМЕР_7 (українська гривня); АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299 номер рахунку НОМЕР_8 (українська гривня); АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299 номер рахунку НОМЕР_9 (українська гривня); АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299 номер рахунку НОМЕР_10 (українська гривня); АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299 номер рахунку НОМЕР_11 (українська гривня); АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299 номер рахунку НОМЕР_12 (українська гривня); АБ "УКРГАЗБАНК" МФО 320478 номер рахунку НОМЕР_13 (українська гривня); АБ "УКРГАЗБАНК" МФО 320478 номер рахунку НОМЕР_24 (українська гривня); ФІЛІЯ ДНIПРОПЕТРОВСЬКЕ АТ ОЩАДБАНК М.ДНIПРО МФО 305482 номер рахунку НОМЕР_14 (українська гривня); ФІЛІЯ ДНIПРОПЕТРОВСЬКЕ АТ ОЩАДБАНК М.ДНIПРО МФО 305482 номер рахунку НОМЕР_15 (українська гривня); ФІЛІЯ ДНIПРОПЕТРОВСЬКЕ АТ ОЩАДБАНК М.ДНIПРО МФО 305482 номер рахунку НОМЕР_16 (українська гривня); ФІЛІЯ ДНIПРОПЕТРОВСЬКЕ АТ ОЩАДБАНК М.ДНIПРО МФО 305482 номер рахунку НОМЕР_17 (українська гривня); АТ "КРЕДI АГРIКОЛЬ БАНК" МФО 300614 номер рахунку НОМЕР_18 (українська гривня); АТ "УКРСОЦБАНК" МФО 300023 номер рахунку НОМЕР_19 (українська гривня); АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" У М. КИЄВI МФО 380805 номер рахунку НОМЕР_20 (українська гривня); АТ "ТАСКОМБАНК" МФО 339500 номер рахунку НОМЕР_21 (українська гривня); ДЕРЖКАЗНАЧЕЙСЬКА СЛУЖБА УКРАЇНИ,М.КИЇВ, МФО 820172 номер рахунку НОМЕР_22 (українська гривня); Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998 номер рахунку НОМЕР_23 (українська гривня).
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, враховуючи встановлений факт наявності у КП ДОР «Аульський водовід» податкового боргу, що не заперечується відповідачем, поряд із відсутністю майна для його погашення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.
Оскільки, відповідно до приписів ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 листопада 2019 року.

Суддя О.М. Турова