Справа № 2040/8144/18
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2019 року

Київ

справа №2040/8144/18

адміністративне провадження №К/9901/17760/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білоуса О.В.,

суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 1 березня 2019 року (головуючий суддя Мар`єнко Л.М.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року (головуючий суддя Присяжнюк О.В., судді - Любчич Л.В., Спаскін О.А.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Самнера" до Головного управління ДФС у Харківській області, треті особи: Державна фіскальна служба України, Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Самнера" (далі - ТОВ "Самнера") звернулося до суду з адміністративним позовом до Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (правонаступником якої є Головне управління ДФС у Харківській області), треті особи: Державна фіскальна служба України, Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просило скасувати рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Самнера»; поновити дію реєстрації платника податків на додану вартість ТОВ "Самнера" від 23 березня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на протиправність оскаржуваного рішення, адже вважає, що останнє прийнято не на підставі положень Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року №1130 (далі - Положення №1130).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 1 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року, позов задоволено частково. Скасовано рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Самнера» та поновлено дію його реєстрації з 1 листопада 2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДФС у Харківській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати в частині задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Самнера» перебувало на податковому обліку у Центральній об`єднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області як платник податків та з 23 березня 2015 року зареєстровано як платник податку на додану вартість.

4 серпня 2015 року Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Самнера".

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2016 року у справі №820/489/16, рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Самнера" скасовано та поновлено дію реєстрації платника податків на додану вартість ТОВ "Самнера".

Рішенням Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 1 листопада 2016 року № 179 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "Самнера" на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України, у зв`язку із не поданням платником податку протягом 12 послідовних податкових місяців з листопада 2015 року по жовтень 2016 року контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням податкового органу, ТОВ "Самнера" звернулося до суду з позовом про його скасування.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, які зумовлюють анулювання реєстрації платника податку на підставі положень підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України, відсутні, оскільки з серпня 2015 року по червень 2016 року позивача було позбавлено можливості здійснювати господарську діяльність як платника податку на додану вартість (далі - ПДВ), а тому відлік контролю діяльності ТОВ "Самнера" протягом 12 послідовних місяців до дати анулювання реєстрації платника ПДВ починається саме з 13 червня 2016 року.

Зазначена позиція підтримана Другим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду погоджується із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання процедури анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено у Розділі V ПК України та Положенні №1130.

Відповідно до підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Пунктом 184.2 статті 184 ПК України передбачено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Згідно пункту 5.2 розділу V Положення №1130 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

За змістом пункту 5.5 розділу V Положення №1130 анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу). Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Отже анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе за таких обставин: неподання платником ПДВ декларацій протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з ПДВ з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

У відповідності пункту 5.10 Положення №1130 рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду. Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності такого рішення актам законодавства, а також у разі скасування судових рішень чи записів у Єдиному державному реєстрі, на підставі яких було прийняте рішення про анулювання реєстрації.

У справі, що розглядається, судами встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2016 року у справі №820/489/16, яка набрала законної сили 13 червня 2016 року, скасовано рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, а отже як наслідок, у контексті положень підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України відлік контролю діяльності ТОВ "Самнера" протягом 12 послідовних місяців розпочався з червня 2016 року, адже до цього моменту останній був позбавлений можливості подавати контролюючому органу декларації з податку на додану вартість в силу відсутності реєстрації платником такого податку.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що податковим органом не доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Самнера" у відповідності до підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України, оскільки як встановлено під час розгляду справи, позивачем не подавались декларації з податку на додану вартість протягом 4,5 місяців, а не протягом 12 послідовних місяців.

Таким чином, зважаючи на обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 1 березня 2019 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 1 березня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх