Справа № 560/2236/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2236/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

18 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, періодів роботи з 01.09.1975 по 02.08.1976 та з 01.07.1977 по 20.03.1981 в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні 1 рік роботи як 1 рік 6 місяців; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області врахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.09.1975 по 02.08.1976 та з 01.07.1977 по 20.03.1981 як трудовий стаж в районах Крайньої Півночі, зарахувавши 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців, та провести відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 12.06.2019; стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідачем зазначено, що пільгове обчислення страхового стажу здійснюється на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Позивач не надала трудових договорів та інших документів, які б підтверджувати факт їх укладання за періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 01.09.1975 по 02.08.1976 та з 01.07.1977 по 20.03.1981. Згідно довідки від 05.07.2012 №К-5113, виданої державною обласною установою "Державний архів Мурманської області", в документах архівного фонду БМУ-7 будівельно-монтажного треста "Спецбуд" відсутні трудові договори та відомості про їх укладання в 1977-1981 роках з позивачем. Тому, підстави для зарахування періодів роботи з 01.09.1975 по 02.08.1976 та з 01.07.1977 по 20.03.1981 до пільгового стажу в півторакратному розмірі відсутні. Також апелянт посилається на те, що архівні довідки № К-5055/1, № К-5112, № К-5113 від 05.07.2012 року про періоди роботи та нарахування заробітної плати, видані Державним архівом Мурманської області щодо особи " ОСОБА_1 " не є належними та допустимими доказами по даній справі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком з 07.05.2013 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

12.06.2019 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про врахування до страхового стажу з кратністю періодів роботи в районах Крайньої Півночі.

Листом від 26.06.2019 №1632/К-8 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило у зарахуванні позивачу до страхового стажу періодів роботи з 01.09.1975 по 02.08.1976 - в Мурманському вагонному депо та з 01.07.1977 по 20.03.1981 - в БМУ-7 будівельно-монтажного управління "Мурманськжитлобуд" в пільговому обчисленні з кратністю один рік за півтора, оскільки трудові договора та інші документи, які б підтверджували факт їх укладання, за періоди роботи в районах Крайньої Півночі відсутні в матеріалах пенсійної справи.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо зарахування стажу роботи, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відомості трудової книжки та архівні довідки свідчать про наявність правових підстав для зарахування позивачу до пільгового трудового стажу спірних періодів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг (далі Закон №1058-IV)

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-I період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Підпунктом "д" п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Згідно статті 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Відповідно до п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 року зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 № 1029 Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області прирівняний до районів Крайньої Півночі. Відтак, місцевість, де розташовувались підприємства, на яких працював позивач, знаходиться у районі, який прирівняний до районів Крайньої Півночі.

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з абз. 3 п.5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Таким чином, законодавство визначає, що основним та достатнім документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, хоча наявність стажу може доводитись і іншими документами, якими є трудовий договір або довідки про роботу.

Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 , остання працювала в районах Крайньої Півночі (м.Мурманськ) у період з 01.09.1975 по 02.08.1976 та з 01.07.1977 по 20.03.1981.

З записів трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що позивач працювала:

- з 01.09.1975 учнем провідника пасажирських вагонів в Мурманське вагонне депо, з 19.11.1975 переведена на посаду провідника пасажирських вагонів в Мурманському вагонному депо і працювала на цій посаді до 02.08.1976;

- з 01.07.1977 кур`єром в БМУ-7 будівельно-монтажного управління "Мурманськжитлобуд", з 18.03.1980 переведена на посаду касира в БМУ-7 будівельно-монтажного управління "Мурманськжитлобуд" і працювала на цій посаді до 20.03.1981.

Відомості про роботу позивача у період з 01.07.1977 по 20.03.1981 в районах Крайньої Півночі (м.Мурманськ) також підтверджуються архівними довідками від 05.07.2012 №К-5112, №К-5055/1, виданих державною обласною установою "Державний архів Мурманської області".

У зв`язку з викладеним, дії відповідача щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії періодів роботи в районах Крайньої Півночі у пільговому обчислені рік роботи як один рік і шість місяців періодів: із 01.09.1975 по 02.08.1976 та із 01.07.1977 по 20.03.1981 з підстав ненадання строкового трудового договору, є протиправними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 590/871/17, від 07 червня 2018 року у справі № 173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 554/1723/17, від 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а, від 10 січня 2019 року у справі № 352/1612/15-а.

Таким чином, відповідач протиправно відмовився зарахувати позивачу спірні періоди роботи до стажу, який дає право на пільгове обчислення пенсії, та не провів відповідний перерахунок. Протилежне відповідачем не доведено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням періодів роботи позивача в районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні, попередньо зобов`язавши відповідача зарахувати вказані періоди роботи до стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії у пільговому обчисленні.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що архівні довідки № К-5055/1, № К-5112, № К-5113 від 05.07.2012 року про періоди роботи та нарахування заробітної плати, видані Державним архівом Мурманської області щодо особи " ОСОБА_1 " не є належними та допустимими доказами по даній справі. Так, відповідач посилається на те, що на титульних сторінках розрахункових книжках за 1977-1981 роки позивачка значиться як ОСОБА_1 , на розрахункових листах - ОСОБА_1 , в наказах про прийняття на роботу та звільнення - ОСОБА_1 , в особовій картці - ОСОБА_1 , проте згідно паспортних даних позивач значиться як ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані доводи апелянта ґрунтуються на надмірному формалізмі. Такий підхід відповідача до вирішення цієї справи не може забезпечити позивачу ефективний спосіб захисту його прав, у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не відповідає завданням адміністративного судочинства. До того ж, вищезазначені посилання не були підставами для відмови відповідача у зарахуванні позивачу до страхового стажу оскаржуваних періодів роботи.

Стосовно посилання апелянта на те, що згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 01.07.2000 року позивач значиться як ОСОБА_1 , однак рішення суду першої інстанції містить інформацію про особу " ОСОБА_1 ", що не відповідає паспортним даним позивача, то судова колегія вважає це опискою в рішенні суду. А тому, сторони по справі не позбавлені можливості звернутися до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою про виправлення вказаної описки.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 листопада 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.