Справа № 826/2184/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2184/18 Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортні рішення» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортні рішення» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу № 1512 від 30 січня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Комфортні рішення» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Комфортні рішення» ()» від 30.01.2018 р. № 1512.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2019 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено строки розгляду справи.

Також апелянт зауважує, що перевірка позивача проводилась на підставі п.п. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 та п.п. 78.1.11. п. 78.1. ст. 78 ПК України у зв`язку із надходження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва Демидовської А. І . від 01 серпня 2016 року у справі № 760/6919/16-к, яка була скасована ухвалою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року, про що також було повідомлено позивачем суд першої інстанції.

Апелянт зазначає, що скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд вказав на відсутність у слідчого судді повноважень на розгляд клопотання слідчого про проведення (призначення) або надання згоди на проведення позапланової документальної перевірки та встановленого нормами КПК України порядку розгляду такого клопотання.

Таким чином, апелянт вважає, що порушення податковим органом порядку та способу перевірки доводить неналежне виконання контрольної функції податковим органом та унеможливлює прийняття будь-яких рішень за наслідками перевірки, яку не можна вважати проведеною.

Також апелянт зауважує, що термін дії ухвали від 01.08.2016 р. становив один календарний місяць та закінчився 01 вересня 2016 року, отже проведення перевірки поза межами строку дії вказаної ухвали є протиправним, та, як наслідок, видання спірного наказу відповідачем також є протиправним.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на правові позиції з цього питання, викладені у постановах Верховного Суду від 28 серпня 2018 року у справі № К/9901/46913/18 та від 19 вересня 2018 року у справі № К/9901/37671/18.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 25.10.2019 р. за вх. № 38704, у якому відповідач зазначає, що позивач не скористався своїм правом на недопуск посадових осіб контролюючого органу до перевірки, а лист, датований 05.02.2018 р., не може бути взятий до уваги, оскільки в подальшому позивачем було надано до перевірки первинні документи.

В частині скасування ухвали від 01.08.2016 р., як підстави для проведення перевірки, відповідач зауважує, що судові рішення є обов`язковими до виконання в силу положень процесуального законодавства. Оскільки на момент прийняття оскаржуваного наказу вказана ухвала скасованою не була, оскаржуваний наказ, на думку відповідача, є правомірним.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.07.2016 р. по справі № 760/619/16-к в кримінальному провадженні № 0000630 задоволено клопотання слідчого з ОВС управління фінансових розслідувань ГУ ДФС Київської області та надано дозвіл на призначення у кримінальному провадженні № 0000630 документальної позапланової перевірки ТОВ «Комфортні рішення» () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з суб`єктами господарювання за період часу з 01.01.2014 р. по 30.06.2016 р.

На виконання вищевказаної ухвали слідчого судді, Головним управлінням ДФС у м. Києві видано наказ від 30.01.2018 року № 1512 про проведення з 02.02.2018 р. документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Аргенто Україна» за період з 01.01.2014 р. по 29.07.2016 р. тривалістю 5 робочих днів.

На підставі вищезазначеного наказу відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за результатами якої складено акт перевірки № 38/26-15-14-07-02-10/38323166 від 15.02.2018 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.

Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

З огляду на пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пункт 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки, зокрема пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України визначає, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесене ними відповідно до закону.

Вичерпний перелік підстав для проведення документальних позапланових перевірок податковими органами суб`єктів господарювання визначений статтею 78 Податкового кодексу України.

Зокрема, однією з підстав для проведення органом податкової інспекції документальних позапланових перевірок, у відповідності до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, є отримання рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

За змістом абзацу 1 пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

У відповідності до п. 81.1 ст. 81 ПК України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Колегія суддів зауважує, що судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Тким чином, виключно на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 р. (справа № 826/13130/15).

Як свідчать матеріали справи, за фактом проведення перевірки позивача податковим органом складено акт перевірки № 38/26-15-14-07-02-10/38323166 від 15.02.2018 року.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає можливості надавати оцінку правомірності оскаржуваного наказу як акту індивідуальної дії, яка вичерпана, а належним способом захисту порушених прав позивача є оскарження наслідків проведеної перевірки шляхом доведення помилковості висновків податкового органу про наявність в діях позивача ознак порушення норм податкового законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортні рішення» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортні рішення» до Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу № 1512 від 30 січня 2018 року залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 21.11.2019 р.)