Справа № 540/1477/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/1477/19

Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В. Дата і місце ухвалення: 02.09.2019р., м. Херсон

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2014 року по 01.08.2018 року та з 01.08.2018 року по 01.11.2018 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Херсонської області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01.04.2014 року по 01.08.2018 року та з 01.08.2018 року по 01.11.2018 рік.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2014 року по 01 серпня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 01 листопада 2018 рік. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2014 року по 01 серпня 2018 року та з 01 серпня 2018 року по 01 листопада 2018 рік. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп., шляхом безспірного списання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року скасувати та прийняти про справі нову постанову, якою в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що поновлення виплати пенсії здійснюється в порядку передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", а перелік підстав для припинення виплати не є вичерпним і може врегульовуватися іншими нормативно-правовими актами.

Також, апелянт посилається на п.15 Постанови Кабінету міністрів України "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" від 08.06.2016р. №365, яким встановлено, що орган, який здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, а суми соціальних виплат, які невиплачені за минулий період обліковуються в органах, що здійснюють соціальні виплати та вплачується на умовах окремого порядку визначеного Кабінетом міністрів України, який досі не прийнято.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно довідки від 28.08.2018 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання (перебування) АДРЕСА_1 .

Щодо невиплати пенсії за період 2014-2018 роки ОСОБА_2 , чоловік ОСОБА_1 неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 01.04.2019 року № 155/В-99-1 ОСОБА_2 було повідомлено, що Управлінням направлено клопотання до Пенсійного фонду України щодо розгляду питання виплати боргу за період з серпня по жовтень 2018 Вам та Вашій дружині ОСОБА_1

Листом відповідача від 16.05.2019 року № 326/В-99-1 було повідомлено, що до теперішнього часу відповідь з Пенсійного фонду України не надходила.

13.06.2019 року представник ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з адвокатським запитом, у якому просила надати інформацію, чому Управлінням не вживаються заходи з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2014 року по 01.08.2018 року, яка не була сплачена пенсіонеру, яка була зареєстрована на окупованій території.

На адвокатській запит щодо виплати заборгованості по пенсії ОСОБА_1 , листом від 24.06.2019 року № 8179/02 Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області повідомило, що призначення (відновлення) пенсії внутрішньо переміщеним особам здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі рішення, ухваленого Комісією.

Комісією Чаплинської районної державної адміністрації по розгляду заяв та скарг громадян з питань нарахування субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого палива, призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та надання пільг окремим категоріям громадян, прийнято рішення про поновлення виплати пенсії з 01.08.2018р. (витяг із протоколу від 31.08.2018 №15).

Комісією зазначено, що:

«Пенсію позивачці поновлено з 01.08.2018 року. В поточному режимі пенсія виплачується з листопада 2018 року, дата виплати 6 число. Поновити виплату пенсії з більш раннього строку підстав немає.

Відповідно до пункту 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 (зі змінами) суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

До теперішнього часу вищевказаний Порядок Кабінетом Міністрів України не прийнято.»

Додатково повідомлено позивачку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області направлено клопотання до Пенсійного фонду України щодо розгляду питання виплати боргу за період з серпня по жовтень 2018 року. На даний час відповідь не надходила.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії протиправною, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що призначення, виплата, припинення пенсійних виплат, у тому числі і внутрішньо переміщеним особам, має здійснюватися виключно на підставі норм Законів щодо пенсійного забезпечення на рівні з іншими громадянами України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на пенсійне забезпечення, що є безпосереднім предметом спору, гарантується ст.46 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до ст.2, ст.5, ч.3 ст.7, ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» - Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Кабінет Міністрів України: координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб відповідно до цього Закону.

У статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

У своїй скарзі апелянт зазначає, що перелік підстав для припинення пенсії є вичерпним і може врегульовуватися іншими нормативно-правовими актами.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який є спеціальним, вичерпних випадків припинення пенсійних виплат не передбачає, проте ст. 49 встановлено, що інші випадки припинення пенсійних виплат можуть бути передбачені саме законом.

Згідно п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання (перебування), соціальні виплати припиняються у разі:

1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати;

2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї;

3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат;

4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб;

5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

З цього приводу вірно зазначено судом першої інстанції і колегія суддів погоджується, що вищевикладені підстави не є передбаченими законом підставами для припинення виплати пенсії, оскільки постанова КМУ № 365 "Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" не є законом, а є підзаконним нормативно-правовим актом, який має нижчу юридичну силу, що значно звужує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем, а тому право позивача на отримання пенсії було безпідставно порушено відповідачем.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не виносилось рішення про припинення виплати пенсії позивачці з квітня 2014 року, а Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає тільки підстави припинення виплати відповідно до ст. 49 цього Закону.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем вимог ст.19 Конституції України, ч.1 ст.49 Закону №1058-VI, з огляду на пріоритетність застосування вимоги ст.49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 листопада 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук