Справа № 280/4246/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Справа № 280/4246/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ДАМАС» (вул. Сєдова, буд.7, м.Запоріжжя, 69035) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) та Державної фіскальної служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «ДАМАС» (далі позивач або ПП «ДАМАС») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 1 або ГУ ДФС у Запорізькій області) та Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2 або ДФС України), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії відповідача 1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1190917/30543645 від 11.06.2019, згідно якого позивачу було відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №3 від 09.04.2019;

зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 09.04.2019, складену позивачем, датою її фактичного подання, 26.04.2019.

Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 на користь позивача судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог ПП «ДАМАС» зазначило, що спірне рішення відповідача 1 про відмову в реєстрації податкової накладної є безпідставним та незаконним, оскільки позивач документально підтвердив реальність здійснення господарської операції, яка повністю відповідає меті господарської діяльності підприємства.

Ухвалою від 05.09.2019 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

17.09.2019 від позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

В період з 16.09.2019 по 20.09.2019 суддя перебував у відрядженні.

Ухвалою від 23.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/4246/19. Судове засідання призначено на 17.10.2019 без повідомлення (без виклику) сторін (в письмовому провадженні).

08.10.2019 від представника відповідачів надійшов відзив на адміністративний позов (вх.№41658), в якому зазначено, що у Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної так як позивачем не в повній мірі надано запитувані документи. Отже відповідач 1 діяв в межах повноважень та у відповідності до норм Закону з врахуванням поданих позивачем пояснень та документів. Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ПП «ДАМАС» () було зареєстроване як юридична особа 29.09.1999, відомості про підприємство були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.03.2006 року, номер запису 1 012845. Позивач знаходиться за адресою: 69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Седова, будинок 7. ПП «ДАМАС» перебуває на обліку в Запорізькій об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області з 18.11.1999. Видами діяльності позивача за КВЕД є:

- виробництво інших машин і устаткування спеціального призначення, н.в.і.у. (28.99);

- діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (46.19);

- оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього (46.52);

- оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва (46.63);

- оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (46.69);

- оптова торгівля металами та металевими рудами (46.72);

- оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73);

- неспеціалізована оптова торгівля (46.90);

- діяльність у сфері права (69.10);

- діяльність головних управлінь (хед-офісів) (70.10);

- діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (71.12);

- дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук (72.19);

- дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки (73.20).

Основним видом діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), який включає в себе оптову торгівлю різним асортиментом товарів без будь-якої визначеної спеціалізації.

07 лютого 2018 року між ПП «ДАМАС» (Постачальник) та ТОВ «Вінницький авіаційний завод» (Покупець) було укладено договір №18/07-02 на поставку авіаційно-технічного майна, (надалі - Договір поставки).

Відповідно до п.1.2. вищевказаного Договору поставки Постачальник зобов`язується поставляти Товар партіями в кількості і асортименті, визначений в узгодженій (узгоджених) Специфікації (специфікаціях), що є невід`ємною частиною даного Договору.

В пункті 3.2. Договору поставки №18/07-02 встановлено, що строк поставки Товару складає 90 календарних днів з моменту здійснення передплати Підприємством.

Пунктом 5.2. Договору поставки №18/07-02 від 07.02.2018 встановлено, що оплата по даному договору здійснюється наступним чином: 5.2.1. передплата у розмірі 50% від суми специфікації здійснюється підприємством протягом 5 банківських днів від дати отримання рахунку Постачальника на оплату, остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється Підприємством не пізніше 5 банківських днів від дати поставки Товару.

Сторонами була підписана Специфікація №14 до вищевказаного договору на поставку товару на загальну суму 4235712,00 грн (чотири мільйона двісті тридцять п`ять тисяч сімсот дванадцять грн. 00 коп.) на підставі якої виписаний Рахунок-фактура №ДС-0000003 від 14 лютого 2019 року.

09 квітня 2019 року ТОВ «Вінницький авіаційний завод» платіжним дорученням №750 перерахувало на розрахунковий рахунок ПП «ДАМАС» передплату в розмірі 1500000,00 грн. (один мільйон п`ятсот тисяч грн. 00 коп), за товар: шпильки д/фіксації ручки і педалей верт-та в нейтральному положенні 50.93.310.00.00 згідно рах.-факт. № ДС-0000003 від 14.02.2019 року у т.ч. ПДВ 20% = 250000,00 грн.

09.04.2019 року на отриману передплату, за правилами першої події, ПП «ДАМАС» виписано податкову накладну №3 та 09.04.2019 направлено її на реєстрацію. Згідно квитанції від 26.04.2019 податкова накладна №3 від 09.04.2019 прийнята, реєстрація зупинена із зазначенням про виявлені помилки: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК від 09.04.2019 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

06.06.2019 до ГУ ДФС у Запорізькій області ПП «ДАМАС» направило пояснення для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №3 від 09.04.2019 із електронними копіями документів, а саме: Договір №18/07-02 від 07.02.2018 з ТОВ «ВіАЗ»; специфікацію №14 до Договору №18/07-02 від 07.02.2018; рахунок-фактура №ДС-0000003 від 14.02.2019; платіжне доручення №750 від 09.04.2019; податкову накладну №3 від 09.04.2019; квитанцію від 26.04.2019 до податкової накладної №3 від 09.04.2019; а також документи, що підтверджують поставку, закупку та зберігання товару: Договір поставки №06/20190401 від 01.04.2019 з ТОВ «СТРОНГ БЬЮТІ» (); рахунок-фактура №109 від 11.04.2019; видаткова накладна №109 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №109 від 11.04.2019; податкова накладна №109 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №109 від 11.04.2019; платіжне доручення №334 від 08.05.2019; рахунок-фактура №110 від 11.04.2019; видаткова накладна №110 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №110 від 11.04.2019; податкова накладна №110 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №110 від 11.04.2019; платіжне доручення №335 від 08.05.2019; договір поставки №04-20190401 від 01.04.2019 з ТОВ «АВРІКС» (); рахунок-фактура №80 від 11.04.2019; видаткова накладна №80 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №80 від 11.04.2019; податкова накладна №80 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №80 від 11.04.2019; платіжне доручення №291 від 11.04.2019; рахунок-фактура №81 від 11.04.2019; видаткова накладна №81 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №81 від 11.04.2019; податкова накладна №81 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №81 від 11.04.2019; платіжне доручення №291 від 11.04.2019; рахунок-фактура №82 від 11.04.2019; видаткова накладна №82 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №82 від 11.04.2019; податкова накладна №82 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №82 від 11.04.2019; платіжне доручення №289 від 11.04.2019; рахунок-фактура №83 від 11.04.2019; видаткова накладна №83 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №83 від 11.04.2019; податкова накладна №83 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №83 від 11.04.2019; платіжне доручення №285 від 11.04.2019; рахунок-фактура №84 від 11.04.2019; видаткова накладна №84 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №84 від 11.04.2019; податкова накладна №84 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №84 від 11.04.2019; платіжне доручення №287 від 11.04.2019; рахунок-фактура №85 від 11.04.2019; видаткова накладна №85 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №85 від 11.04.2019; податкова накладна №85 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №85 від 11.04.2019; платіжне доручення №288 від 11.04.2019; договір поставки №01042019/08 від 01.04.2019 з ТОВ «ТРІВАЙЛ» (); рахунок-фактура №20 від 12.04.2019; видаткова накладна №20 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №20 від 12.04.2019; податкова накладна №20 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №20 від 12.04.2019; платіжне доручення №340 від 10.05.2019; рахунок-фактура №21 від 12.04.2019; видаткова накладна №21 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №21 від 12.04.2019; податкова накладна №21 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №21 від 12.04.2019; платіжне доручення №339 від 10.05.2019; рахунок-фактура №22 від 12.04.2019; видаткова накладна №22 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №22 від 12.04.2019; податкова накладна №22 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №22 від 12.04.2019; платіжне доручення №348 від 10.05.2019; рахунок-фактура №23 від 12.04.2019; видаткова накладна №23 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №23 від 12.04.2019; податкова накладна №23 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №23 від 12.04.2019; платіжне доручення №349 від 10.05.2018; рахунок-фактура №24 від 12.04.2019; видаткова накладна №24 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №24 від 12.04.2019; податкова накладна №24 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №24 від 12.04.2019; платіжне доручення №347 від 10.05.2019; рахунок-фактура №25 від 12.04.2019; видаткова накладна №25 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №25 від 12.04.2019; податкова накладна №25 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №25 від 12.04.2019; платіжне доручення №346 від 10.05.2019; рахунок-фактура №26 від 12.04.2019; видаткова накладна №26 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №26 від 12.04.2019; податкова накладна №26 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №26 від 12.04.2019; платіжне доручення №345 від 10.05.2019; рахунок-фактура №27 від 12.04.2019; видаткова накладна №27 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №27 від 12.04.2019; податкова накладна №27 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №27 від 12.04.2019; платіжне доручення №344 від 10.05.2019; рахунок-фактура №28 від 12.04.2019; видаткова накладна №28 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №28 від 12.04.2019; податкова накладна №28 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №28 від 12.04.2019; платіжне доручення №343 від 10.05.2019; рахунок-фактура №29 від 12.04.2019; видаткова накладна №29 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №29 від 12.04.2019; податкова накладна №29 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №29 від 12.04.2019; платіжне доручення №342 від 10.05.2019; рахунок-фактура №30 від 12.04.2019; видаткова накладна №30 від 12.04.2019; товарно-транспортна накладна №30 від 12.04.2019; податкова накладна №30 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №30 від 12.04.2019; платіжне доручення №341 від 10.05.2019; рахунок-фактура №31 від 12.04.2019; видаткова накладна №31 від 12.04.2019; товарно- транспортна накладна №31 від 12.04.2019; податкова накладна №31 від 12.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №31 від 12.04.2019; платіжне доручення №338 від 10.05.2019; Договір поставки №07-10042019 від 10.04.2019 з ТОВ «ЛАЙКМАСТ» (); рахунок-фактура №74 від 11.04.2019; видаткова накладна №74 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №74 від 11.04.2019; податкова накладна №74 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №74 від 11.04.2019; платіжне доручення №315 від 24.04.2019; рахунок-фактура №75 від 11.04.2019; видаткова накладна №75 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №75 від 11.04.2019; податкова накладна №75 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №75 від 11.04.2019; платіжне доручення №324 від 08.05.2019; рахунок-фактура №77 від 11.04.2019; видаткова накладна №77 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №77 від 11.04.2019; податкова накладна №77 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №77 від 11.04.2019; платіжне доручення №316 від 23.04.2019; рахунок-фактура №78 від 11.04.2019; видаткова накладна №78 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №78 від 11.04.2019; податкова накладна №78 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №78 від 11.04.2019; платіжне доручення №317 від 23.04.2019; рахунок-фактура №79 від 11.04.2019; видаткова накладна №79 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №79 від 11.04.2019; податкова накладна №79 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №79 від 11.04.2019; платіжне доручення №318 від 23.04.2019; рахунок-фактура №80 від 11.04.2019; видаткова накладна №80 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №80 від 11.04.2019; податкова накладна №80 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №80 від 11.04.2019; платіжне доручення №319 від 23.04.2019; рахунок-фактура №81 від 11.04.2019; видаткова накладна №81 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №81 від 11.04.2019; податкова накладна №81 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №81 від 11.04.2019; платіжне доручення №325 від 08.05.2019; рахунок-фактура №82 від 11.04.2019; видаткова накладна №82 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №82 від 11.04.2019; податкова накладна №82 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №82 від 11.04.2019; платіжне доручення №320 від 23.04.2019; рахунок-фактура №83 від 11.04.2019; видаткова накладна №83 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №83 від 11.04.2019; податкова накладна №83 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №83 від 11.04.2019; платіжне доручення №326 від 08.05.2019; рахунок-фактура №84 від 11.04.2019; видаткова накладна №84 від 11.04.2019; товарно-транспортна накладна №84 від 11.04.2019; податкова накладна №84 від 11.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №84 від 11.04.2019; договір поставки №8 від 20.03.2018 з ДП «ЛЕБЕДИНСЬКИЙ МОТОРОБУДІВНИЙ ЗАВОД» АТ «МОТОР СІЧ» (); специфікація 7 від 04.03.2019; рахунок-фактура №СФ-0000091 від 04.03.2019; платіжне доручення №266 від 03.04.2019; податкова накладна 4 від 03.04.2019; витяг з ЄРПН; договір оренди нежитлового приміщення №01-08/2018 від 01.08.2018; рахунок-фактура №СФ-0000037 від 30.04.2019; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000046 від 30.04.2019; платіжне доручення №337 від 10.05.2019; податкова накладна №6 від 30.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної №6 від 30.04.2019; договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №05-20190318 від 18.03.2019; рахунок-фактура ТОВ «ЮНІ-ТРЕЙД КОМПАНІ» №СФ-0000055 від 30.04.2019; акт виконаних робіт №ОУ-0000055 від 30.04.2019; податкова накладна №55 від 30.04.2019; квитанція 1 до податкової накладної 55 від 30.04.2019; платіжне доручення №365 від 17.05.2019; видаткова накладна №ДС-0000011 від 17.04.2019.

Проте, Рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.06.2019 №1190917/30543645 ПП «ДАМАС» було відмовлено в реєстрації податкової накладної №3 від 09.04.2019 на суму 1500000,00 грн. в т.ч. ПДВ 250000,00 грн.

Підставою для відмови у реєстрації зазначеної податкової накладної в оскаржуваному рішенні вказано ненадання ПП «ДАМАС» копій таких документів:

Договори, довіреності, акти керівного органу платника податків, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

При цьому конкретні документи, які не були надані, в оскаржуваному рішенні не позначено відповідною відміткою та не підкреслені (як це передбачено формою рішення), а отже з рішення неможливо чітко встановити підстави, з яких в реєстрації податкової накладної №3 від 09.04.2019 було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням від 11.06.2019 №1190917/30543645 позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797- VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірної податкової накладної була зупинена у зв`язку з її відповідністю, як зазначено контролюючим органом, підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.».

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у Квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Відповідачами також не надано суду ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

У пунктах 18-21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено: «18. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. 19. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). 20. Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 21. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Згідно з пунктом 2 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженого 13 червня 2017 року наказом Міністерства фінансів України №566, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за №752/30620 (далі - Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації), комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Як зазначено у пункті 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Відповідачами не надано до суду доказів додержання вимог пункту 21 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, пункту 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.

Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У позивача, на думку суду, були наявні документи, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Відповідачами не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарської операції цілям та завданням статутної діяльності позивача та його контрагента (ів), збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операції, а також про те, що вчинення зазначеної операції не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операції були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Відповідачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про юридичну дефектність первинних документів за спірній операції.

В свою чергу, представником позивача до матеріалів адміністративної справи надано документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинам з його контрагентом які свідчать про реальність здійснення господарської операції та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункті 14.1.231 пункті 14.1 статті 14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Також, Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, щодо подібних правовідносин, зазначив, «що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

Крім того, при розгляді даного позову по суті, суд врахує правову позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену в постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, в якій підстави виникнення спору та застосовані норми матеріального права подібні підставам та нормам в справі, що розглядається.

В постанові, зокрема, зазначено, що: «Судами попередніх інстанцій встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанції №1 вказано критерії ризиковості, визначені виключно листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18.

Верховний Суд, надаючи оцінку доводам касаційної скарги, враховує, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість, як встановлено судами попередніх інстанцій, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу від 04 травня 2018 року №79000/39957239 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Таким чином, в мотивувальній частині постанови Верховного Суду прямо зазначено, що лист ДФС України від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, єдиний документ яким визначаються критерії ризиковості платника податку, відповідність яким є підставою зупинення реєстрації податкових накладних, не є нормативним актом, а тому не може визначати критерії ризиковості як підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

Саме з цих підстав Верховний Суд визнав протиправним рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкових накладних позивача у справі №822/1878/18.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 цього Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини шостої цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України не містить норм, які б надавали відповідачам право на відмову у реєстрацій податкової накладної. Податковий закон вбачає лише право на зупинення реєстрації податкової накладної. Порядок чи інший підзаконний акт не може створювати право, за своєю юридичною природою, оскільки такий підзаконний акт лише відображає порядок дій щодо реалізації законодавчих норм.

Крім того суд вважає, що ПП «ДАМАС» на виконання п.14 Порядку №117 надано органу ДФС пояснення та запитувані первинні документи, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

У цей же час контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надані документи за формою, змістом та походженням відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88).

Первинні документи, оформлені у межах укладеного договору, не мають дефекту форми або змісту. Інше відповідачами не доведено.

ГУ ДФС у Запорізькій області, в порушення п. 21 Порядку 117 відмовляючи у реєстрації податкової накладної, не спростовано встановленої ст. 204 ЦК України презумпції правомірності вчинених підприємствами правочинів.

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 та від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірність оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим, наявні підстави для визнання спірного рішення Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації протиправним та його скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкову накладну, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідача 1 правових підстав для зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у такій реєстрації, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №3 від 09.04.2019.

Суд зазначає, що вищенаведеними нормами не передбачена реєстрація податкової накладної на підставі рішення суду датою подання такої накладної на реєстрацію, а тому в частині зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкову накладну датою її подання позов є необґрунтованим та в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовній вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3842,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №472 від 12.09.2019 та платіжним дорученням №445 від 29.08.2019.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч.1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме ГУ ДФС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «ДАМАС» (вул. Сєдова, буд.7, м.Запоріжжя, 69035; ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107; ) та Державної фіскальної служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1190917/30543645 від 11.06.2019, згідно якого Приватному підприємству «ДАМАС» було відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №3 від 09.04.2019.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 09.04.2019, складену Приватним підприємством «ДАМАС».

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Приватного підприємства «ДАМАС» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль