Справа № 153/1332/19
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/1332/19

Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк Т.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

18 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Снітка В .А .

відповідача: Кравчука В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу старшого державного інспектора з охорони навколишнього середовища Вінницької області Кравчука Віктора Франковича на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року (повний текст якого складено 11 жовтня 2019 року у м. Ямполі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього середовища Вінницької області Кравчука Віктора Франковича про поновлення строку оскарження постанови, оскарження неправомірних дій відповідача, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2019 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до старшого державного інспектора з охорони навколишнього середовища Вінницької області Кравчука Віктора Франковича, в якому просив визнати протиправною на скасувати як незаконну та упереджену постанову про накладення адміністративного стягнення №08/017 від 09.08.2019 і закрити справу на підставі ст.247 п.1 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до оскаржуваної постанови його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.47 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень. Позивач вважає зазначену постанову незаконною та протиправною, яка не ґрунтується на належних і допустимих доказах, постановлена не на реальних обставинах і фактах, є видуманою відповідачем, а тому підлягає скасуванню, оскільки протокол про адміністративне правопорушення на нього ніхто не складав, йому не було роз`яснено прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вказано чи проводилася фіксація правопорушення. Крім того, відповідач всупереч вимогам ст.277-2 КУпАП не повідомив його належним чином про розгляд справи, а саме не пізніше як за три доби до розгляду справи, не направив йому повістку, в якій зазначається дата та місце розгляду справи. Більше того, позивач посилався на те, що він ніякого відношення до кар`єру, кар`єрів не має, ніколи ніякого користування надрами не здійснював, камінь за допомогою металевих клинів та молота не добував.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року позов задоволено. Визнано дії старшого державного інспектора з охорони навколишнього середовища Вінницької області Кравчука Віктора Франковича щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.47 КУпАП - протиправними. Скасовано як незаконну та упереджену постанову про накладення адміністративного стягнення №08/017 винесену відносно ОСОБА_3 09 серпня 2019 року за ст.47 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень. Адміністративне провадження відносно ОСОБА_3 за ст.47 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи. Так, апелянт вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення було підписано власноручно позивачем по справі та зазначено, що зауважень до змісту протоколу чи мотивів відмови від його підписання у ОСОБА_3 не було. Також зі змісту протоколу вбачається належне повідомлення правопорушника про розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки правопорушник погодився із протоколом і ним було отримано другий екземпляр примірника протоколу. Крім того, висновок суду першої інстанції про необхідність зазначення в оскаржуваній постанові розміру майнової шкоди завданої державі за порушення законодавства про надра є помилковим, оскільки форма адмінпостанови затверджена Інструкцією з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення від 05.07.2004 № 264, яка не передбачає внесення таких відомостей у постанову.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

14 листопада 2019 року до суду надійшло клопотання від відповідача, в якому останній вказав на наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

В судовому засіданні відповідач підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 09.08.2019 старшим державним інспектором з охорони навколишнього середовища Вінницької області Кравчуком В.Ф. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №08/017, якою ОСОБА_3 визнано винним за вчинення правопорушення за ст.65 Кодексу України про надра.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що о 10 годині 00 хвилин 31.07.2019 позивач здійснював користування надрами для видобування каменю пісковику в кар`єрі, який розташований на території Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області за межами с.Русава Ямпільського району Вінницької області із використанням металевих клинів та молота без спеціального дозволу на користування надрами. Цим порушено права державної власності на надра. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 47 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Копію даної постанови надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням 09.08.2019 за №541/08.

Не погодившись з даною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, так як і самого протоколу відповідачем як доказу суду не надано. Крім того, не надано жодного доказу, що відповідачем під час розгляду справи були роз`яснені та дотримані права позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені КУпАП та його право на захист. При цьому, суд першої інстанції вказав на те, що не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України про надра - надра надають у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Положеннями ст. 65 Кодексу України про надра передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.

Законодавчими актами України може бути встановлено відповідальність й за інші порушення законодавства про надра.

Згідно з ст. 47 КУпАП самовільне користування надрами, укладення угод, які в прямій чи прихованій формі порушують право власності на надра, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем до апеляційної скарги долучено протокол про адміністративне правопорушення від 31 липня 2019 року № 010359, складений відповідачем відносно ОСОБА_3 .

Зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що вказаний документ був складений на місці скоєння правопорушення на території Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у присутності позивача. Так, інспектором було зафіксовано, що позивачем здійснювалось видобування каменю пісковику в кар`єрі із використанням металевих клинків та молота без спеціального дозволу на користування надрами.

При цьому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було роз`яснено її права згідно законодавства, озвучено порушення вимог природоохоронного законодавства, наслідки настання відповідальності, заподіяння шкоди державі за незаконне користування надрами. Протокол було підписано власноручно правопорушником та зазначено, що зауважень до змісту протоколу чи мотивів відмови від його підписання у ОСОБА_3 не було.

Також зі змісту протоколу вбачається належне повідомлення правопорушника про розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначено, що розгляд справи відбудеться 09.08.2019 о 10 год 30 хв. і ОСОБА_3 отримав другий екземпляр примірника протоколу, що підтверджується його підписом.

Незважаючи на належне повідомлення позивача про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, на розгляд справи до інспекції останній не з`явився, клопотання про перенесення розгляду справи не подав, не надав інших доказів про неможливість прибути на розгляд справи, що в свою чергу служило підставою для розгляду справи у відсутності правопорушника та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з урахуванням вимог ч. 4 ст. 308 КАС України зазначений протокол, як доказ по справі має бути прийнятий судом як доказ для повного та всебічного розгляду справи та з`ясування обставин, які мають суттєве значення для її вирішення.

При цьому, позицію суду першої інстанції про те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, колегія суддів оцінює критично, враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів враховує, що положеннями абз. 1 ст. 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Натомість, розглядаючи дану справу, суд першої інстанції не з`ясував належним чином ту обставину чи було дотримано відповідачем вимог абз. 1 ст. 254 КУпАП, а відтак прийшов до необґрунтованого висновку, що відповідачем такий документ фактично не складався.

Наявність протоколу про адміністративне правопорушення від 31 липня 2019 року № 010359 також вказує на обґрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача щодо належного повідомлення позивача про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, на розгляд якої до інспекції ОСОБА_3 не з`явився, а також про роз`яснення останньому прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Слід також відзначити, що положеннями п. 4.4 Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 № 264 чітко визначено відомості, які повинна містити постанова про накладення адміністративного стягнення, серед яких відсутні відомості щодо способу користування надрами, об`єму використаних надр та розрахунок їх вартості.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що протокол про адміністративне правопорушення, як ключовий доказ у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, безпідставно проігноровано судом першої інстанції, а відтак неповно досліджено обставини, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача в повній мірі підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 47 КУпАП, а відтак постанову про накладення адміністративного стягнення від 09 серпня 2019 року №08/017 винесено правомірно.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу старшого державного інспектора з охорони навколишнього середовища Вінницької області Кравчука Віктора Франковича задовольнити повністю.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього середовища Вінницької області Кравчука Віктора Франковича про поновлення строку оскарження постанови, оскарження неправомірних дій відповідача, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 листопада 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.