Справа № 536/95/15-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2019 року

Київ

справа №536/95/15-а

адміністративне провадження №К/9901/14231/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Саприкіної І.В., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного Полтавського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Полтаватурист" на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2015 у складі судді Кузнецова А.В. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016 у складі колегії суддів: Григорова А.М. (головуючий), Подобайла З.М., Тацій Л.В. у справі №536/95/15-а за позовом Приватного Полтавського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Полтаватурист" до Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Комунальне підприємство "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації", Глобинське районне управління юстиції Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування свідоцтва та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, скасування реєстраційного запису та зобов`язання вчинити дії,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Приватне Полтавське обласне акціонерне товариство по туризму та екскурсіях "Полтаватурист" (надалі - ПрАТ "Полтаватурист"), звернулося до суду з позовом до Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області (надалі - Святилівська сільрада), за участю третіх осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2 ), Комунального підприємства "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" (надалі - КП "Кременчуцьке МБТІ"), Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило:

1.1. визнати протиправними та скасувати рішення виконавчого комітету Святилівської сільради №14 від 24.02.2006 "Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 ";

1.2. визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 від 21.03.2006, видане Святилівською сільрадою на підставі рішення виконавчого комітету Святилівської сільради №14 від 24.02.2006 "Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 ";

1.3. визнати недійсним та скасувати виданий КП "Кременчуцьке МБТІ" витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.03.2006, номер витягу 10183991;

1.4. скасувати реєстраційний запис, здійснений на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 від 21.03.2006, а саме, номер 105 в книзі 2, реєстраційний номер 14211051, тип об`єкта: будинок з господарськими будівлями, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 ?, власник: ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 від 21.03.2006, видане Святилівською сільрадою, форма власності: приватна, частка: 1/1, що був вчинений державним реєстратором КП "Кременчуцьке МБТІ" Гайдай Н.О.;

1.5. зобов`язати КП "Кременчуцьке МБТІ" внести відповідні зміни до матеріалів інвентаризаційної справи №130, пов`язані зі скасуванням реєстраційного запису: номер запису: 105 в книзі: 2, реєстраційний номер 14211051, що був вчинений реєстратором Гайдай Н.О.;

1.6. зобов`язати Реєстраційну службу Глобинського районного управління юстиції Полтавської області вчинити певні дії, а саме: прийняти рішення про скасування державної реєстрації права власності на будинок з господарськими будівлями, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14211051, за адресою: АДРЕСА_2 ? та скасувати запис Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про право власності, вчинений 23.03.2006 реєстратором КП "Кременчуцьке МБТІ" Гайдай Н.О., що був здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію права власності від 23.03.2006.

2. Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

3. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016 постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2015 по справі №536/95/15-а скасовано в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправним та скасування рішення виконкому Святилівської сільради №14 від 24.02.2006 "Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 ", визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_1 , виданого Святилівською сільрадою; визнання недійсним та скасування витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.03.2006, номер витягу 10183991, виданого КП "Кременчуцьке МБТ". У цій частині позовних вимог провадження у справі закрито. В іншій частині постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2015 залишено без змін.

4. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено, що

4.1. У 1970-тих роках був створений спортивно-оздоровчий табір "Спартак" для тренування та оздоровлення дітей.

4.2. Відповідно до постанови бюро Полтавського обласного комітету Компартії України, облвиконкому та обласного профспілкового комітету №2 від 14.01.1981, спортивно-оздоровчий табір "Спартак" передано на баланс Полтавської ради по туризму та екскурсіях для створення філії туристичного готелю "Кремінь". У подальшому спортивно-оздоровчий табір "Спартак" змінив назву на базу відпочинку "Сонячна".

4.3. ПрАТ "Полтаватурист", яке є правонаступником Полтавської ради по туризму та екскурсіях, внаслідок реорганізації даного товариства у 2000 році, на підставі акту передачі, передано на баланс базу відпочинку "Сонячна".

4.4. У 2006 році туристичний готель "Кремінь" - філії ПрАТ (на той час ЗАТ) "Полтаватурист", згідно з рішенням загальних зборів акціонерів товариства було ліквідовано, частину основних засобів філії - здано в оренду, зокрема базу відпочинку "Сонячна" передано на баланс туркомплексу "Турист", що є філією товариства.

4.5. Як вбачається зі свідоцтва на право власності серія НОМЕР_3 від 23.07.2012, база відпочинку "Сонячна", що розташована на території Глобинського району Полтавської області, належить ПрАТ "Полтаватурист".

4.6. 15.03.2012, за наказом №7/1-О від 05.03.2012 ПрАТ "Полтаватурист", проведено інвентаризацію у філії туркомплекс "Турист", за наслідками якої по рахунку №103 виявлено недостачу адміністративного приміщення бази відпочинку "Сонячна", інвентарний номер 1011551, вартістю 34000,00 грн.

4.7. З 01.10.2000 до кінця 2006 року директором туристичного готелю "Кремінь", якому підпорядковувалася база відпочинку "Сонячна", був ОСОБА_2.

4.8. 24.02.2006 виконавчим комітетом Святилівської сільської ради було прийнято рішення №14 "Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 ", яким оформлено право власності за ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок та зобов`язано КП "Кременчуцьке МБТ"І провести державну реєстрацію у відповідності до Тимчасового положення "Про порядок реєстрації прав власності на об`єкти майна".

4.9. На підставі рішення виконавчого комітету Святилівської сільради від 21.03.2006, на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 - будинок з господарськими будівлями (загальною площею 130,4 кв.м.; житловою площею 76.5 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 , яке 23.03.2006 зареєстроване в КП "Кременчуцьке МБТІ", реєстраційний запис номер 105 в книзі 2, реєстраційний номер об`єкта 14211051.

4.10. З технічного паспорту на цей будинок вбачається, що станом на 09.03.2006 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 1959 року забудови, фундамент бутовий, стіни шлакобетонні.

5. Суди попередніх інстанції приймаючи судові рішення виходили з того, що позивач, який вважає себе власником спірного об`єкта нерухомого майна, у встановленому законодавством порядку не визнав за собою права власності на цей об`єкт. Тому, державний реєстратор КП "Кременчуцьке МБТІ", приймаючи рішення про державну реєстрацію права власності третьої особи ОСОБА_2 , яке підтверджувалось рішенням виконавчого комітету Святилівської сільради, що не було скасоване, діяв на підставі та в межах наданих йому повноважень, а відтак підстави для скасування цієї державної реєстрації відсутні. Суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування свідоцтва і витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вказав, що розгляд цих вимог належить до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства, оскільки заявлені вимоги стосуються захисту права власності позивача на спірний об`єкта нерухомого майна.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

6. ПрАТ "Полтаватурист" подано касаційну скаргу на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

6.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій. Зокрема, скаржник посилається на те, що суди не надали жодної оцінки тій обставині, що спірний об`єкт нерухомого майна належить на праві власності ПрАТ "Полтаватурист" на підставі постанови бюро Полтавського обласного комітету Компартії України, облвиконкому та обласного профспілкового комітету №2 від 14.01.1981, оскільки останній входив до складу спортивно-оздоровчого табору "Спартак". Вважає, що позивачем у справі надано перелік документів, з якого можна встановити належність ПрАТ "Полтаватурист" на праві власності нерухомого майна, зареєстрованого за ОСОБА_2 , тому оспорювана реєстрація підлягала скасуванню. Наголошує, що третьою особою не були подані документи, які б підтверджували наявність у нього речових прав на земельну ділянку, на якій знаходиться спірний об`єкт нерухомого майна.

7. Третьою особою ОСОБА_2 подано заперечення на касаційну скаргу, в яких просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

7.1. На обґрунтування відзиву вказав, що оскаржувані судові рішення ухвалене на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, вказує, що позивачем не надано доказів того, що спірний об`єкт нерухомого майна входив до складу нерухомого майна, набутого ПрАТ "Полтаватурист" в процесі реорганізації Полтавської ради по туризму та екскурсіях та того, що позивач у встановленому законодавством порядку зареєстрував свої речові права на відповідний об`єкт нерухомого майна.

8. Іншими учасниками справи відзивів (заперечень) на касаційну скаргу та/або письмових пояснень до суду подано не було.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

9. Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

10. Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 4, пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

11. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункту 7 частини 1 статті 3 КАС України у вказаній редакції).

12. Частиною 2 статті 4 КАС України у відповідні редакції було передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

13. Такі ж правила визначення юрисдикції адміністративних судів закріплені у статтях 4 та 19 КАС України у чинній станом на даний час редакції.

14. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

15. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Натомість, необхідною ознакою публічно-правового спору за участю суб`єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, щодо яких виник спір.

16. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами щодо їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги цього суб`єкта владних повноважень.

17. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17.

18. У справі, що розглядається, спір виник щодо правомірності оформлення права власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ?. Цей спір має приватно-правовий, а не публічно-правовий характер, оскільки стосується спору щодо підстав набуття третьою особою права власності на нерухоме майно, яке, на думку позивача, оформлене з порушенням визначеного законом порядку, адже позивач доводить, що спірний об`єкт нерухомого майна насправді належить йому на праві власності.

19. У свою чергу, існування невирішеного спору про право власності на об`єкт нерухомого майна між позивачем та третьою особою, слугує підставою для оспорення позивачем і подальшої реєстрації відповідного права третьої особи.

20. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

21. Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

22. Частиною 4 статті 11 ЦК України передбачено, що у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставою виникнення/припинення цивільних прав та обов`язків.

23. Пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

24. Частиною 1 статті 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

25. Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

26. Таким чином, зазначений спір не належить до юрисдикції адміністративного суду, а повинен вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

27. Правова позиція аналогічного змісту викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №2а-4504/11, від 12.12.2018 №826/3205/16, від 27.06.2018 у справі №2а-11305/10/1370.

28. Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 346 КАС України, справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

29. Тому, колегія суддів касаційного суду не вбачає процесуальних підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, навіть попри те, що касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами попередніх інстанцій під час її вирішення правил предметної юрисдикції.

30. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

31. За практикою Європейського Суду з прав людини "<…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" (пункт 24 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006, заяви №29458/04, №29465/04).

32. Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

33. За приписами частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

34. Таким чином, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення в частині скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі не допустив порушень норм процесуального права і доводи касаційної скарги цього не спростовують, а тому судове рішення суду апеляційної інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін.

35. За змістом частини 1 статті 354 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

36. Таким чином, касаційна скарга підлягає до задоволення частково, а судові рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 344, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

37. Касаційну скаргу Приватного Полтавського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Полтаватурист" задовольнити частково.

38. Постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016 у справі №536/95/15-а в частині відмови у задоволенні позовних вимог - скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

39. Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016 у справі №536/95/15-а в частині закриття провадження у справі - залишити без змін.

40. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Сапркіна І.В.

Чиркін С.М.