Справа № 580/1371/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2019 року

м. Київ

справа №580/1371/19

адміністративне провадження №К/9901/29446/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 (суддя - Паламар П.Г.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2019 (суддя-доповідач Сорочко Є.О., Єгорова Н.М., Федотов І.В.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" (далі - ПАТ "Черкасиобленерго", Товариство, позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - ГУ ДФС, відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Форми "Н" від 27.03.2019 № про застосування до Товариства штрафних санкцій на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних у розмірах від 20% до 40% сум податку на додану вартість, зазначених в таких податкових накладних/розрахунках коригування, що становить15' 013' 017,95 грн.

Обґрунтовуючи позов, ПАТ "Черкасиобленерго" посилається на те, що знаходиться в судовій процедурі банкрутства, розпочатій згідно з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.05.2004, якою одночасно введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Згідно з доводами позивача застосування штрафних санкцій після відкриття провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заборонено.

Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 08.07.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2019, в позові відмовив. Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли після його запровадження, тому і заходи, спрямовані на їх забезпечення, підлягають застосуванню. При цьому суди врахували правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду України від 12.03.2013, від 01.10.2013, від 18.12.2012, від 11.06.2012 (справи №3-71гс12, №3-27гс13, №3-67гс12, №21-179а12).

ПАТ "Черкасиобленерго" подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, позивач посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка діяла до 19.01.2013). Також позивач вказує, що суди попередніх інстанцій не врахували правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 11.09.2018 та від 14.05.2019 у адміністративних справах №823/2240/17 та №2340/4250/18 за позовами ПАТ "Черкасиобленерго" до ГУ ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, правовідносини в якій подібні з правовідносинами, стосовно прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є порушенням норм процесуального права.

Відповідач не реалізував процесуальне право подати заперечення на касаційну скаргу.

Верховний Суд перевірив наведені у касаційній скарзі доводи позивача, правильність застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що ПАТ "Черкасиобленерго" перебуває у судовій процедурі банкрутства, порушеній згідно з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.05.2004 у справі №01/1494, якою одночасно введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з податковим повідомленням-рішенням, з приводу правомірності якого виник спір, до Товариства застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) за порушення граничного строку, встановленого статтею 201 Податкового кодексу України для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на 16 і більше календарних днів.

Обставини щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних, так само як і розмір застосованих штрафних (фінансових) санкцій, позивачем не заперечувалися під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій. Немає доводів щодо цього і в касаційній скарзі.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають зазначеним вимогам.

Поставною від 23.10.2019, ухваленою Верховним Судом у складі колегії суддів палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в адміністративній справі №2340/4157/18 за позовом ПАТ "Черкасиобленерго" до ГУ ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення (вимоги про сплату боргу (недоїмки)), скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019, а в позові відмовлено.

Правовий висновок Верховного Суду за результатами розгляду адміністративної справи №2340/4157/18 полягає в тому, що встановлена нормою абзацу четвертого частини четвертої статті 12 Закону №2343-ХІІ (в редакції, чинній до 19.01.2013) заборона щодо нарахування неустойки (штрафу, пені), застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується невиконання чи неналежного виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дати введення мораторію, і не поширюється на поточні зобов`язання боржника (зобов`язання, які виникли після цієї дати). Боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності лише за невиконання зобов`язань, щодо яких запроваджено мораторій. За поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Таке тлумачення норм, якими встановлено правий режим мораторію на задоволення вимог кредиторів, відповідає суті мораторію: він вводиться господарським судом одночасно із порушенням справи про банкрутство, а відтак стосується тих вимог, які мали місце на дату прийняття відповідного рішення судом. Оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли (термін виконання яких настав) після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підстав для відступу від правової позиції щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеної в постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №2340/4157/18, Верховний Суд у цій справі не знаходить.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норму абзацу четвертого частини четвертої статті 12 Закону №2343-ХІІ (в редакції, чинній до 19.01.2013) та зробили правильний висновок, що мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли після його запровадження, та відповідно не припиняє і заходів, спрямовані на їх забезпечення.

У зв`язку з наведеним застосування до ПАТ "Черкасиобленерго" штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковим повідомленням-рішенням Форми "Н" від 27.03.2019 № є правомірним, а відтак правові підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статями 349, 350, частинами 1, 5 статті 355, статтями 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду