Справа № 1.380.2019.003620
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003620
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.;

представники сторін не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Березинської сільської ради Миколаївського району Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Березинської сільської ради Миколаївського району Львівської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Березинської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 19.06.2019 №529 "Про дострокове припинення повноважень сільського голови с. Березина ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді сільського голови с. Березина Миколаївського району Львівської області;

- стягнути з Березинської сільської ради Миколаївського району Львівської області середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Березинської сільської ради Миколаївського району Львівської області моральну шкоду у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Березинської сільської ради №529 «Про дострокове припинення повноважень сільського голови с. Березина Майкут А.М.», позивач вважає неправомірним та необґрунтованим. Позивач звертає увагу суду, що з 10.11.2016 жодного дня не виконував повноважень сільського голови села Березина, оскільки оскаржуваному рішенню передували рішення Березинської сільської ради від 10.11.2016 №154 та від 19.10.2017 №280 «Про дострокове припинення повноважень сільського голови с. Березина Майкут А.М.», які в судовому порядку були визнані протиправними та скасовані, рішення судів набрали законної сили. Позивач зазначає, 18.06.2019 було відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання останнього рішення суду про поновлення його на посаді, про що 21.06.2019 у його трудовій книжці на виконання рішення суду було зроблено відповідну відмітку. Враховуючи наведене, позивач вважає незаконним рішення прийняте 19.06.2019.

Ухвалою судді від 19.07.2019 було відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач 08.08.2019 за вх. №28522 надав суду відзив на позовну заяву у якому на заперечення позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства. Зазначає, що позивач після набрання законної сили постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду з дати її прийняття 16.01.2019 мав приступити до виконання службових обов`язків, однак цього ним здійснено не було. Крім того відповідач зазначає, що ОСОБА_1 був відсторонений від посади у зв`язку з застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження щодо нього.

Протокольною ухвалою від 26.09.2019 було закрито підготовче провадження у справі, суд перейшов до розгляду справи по суті.

У судове засідання по розгляду справи сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату час та місце проведення судового засідання.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, відповідач у свою чергу подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Причин передбачених ст.ст. 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), які б перешкоджали подальшому розгляду справи судом не встановлено. У зв`язку з цим суд, керуючись ч. 6. ст. 162 КАС України, здійснює розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно та повно дослідивши докази наявні у справі судом було встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі №857/1959/18 визнано протиправним та скасовано рішення Березинської сільської ради від 19.10.2017 №280 «Про дострокове припинення повноважень сільського голови с. Березина ОСОБА_1 » та поновлено його на посаді з 20.10.2017.

Однак, позивач не приступав до виконання службових обов`язків, що сторонами не заперечується.

18.06.2019 державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Біляк Н.М. на підставі заяви ОСОБА_1 на примусове виконання виконавчого листа №447/2367/17 від 01.04.2019 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

21.06.2019 державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Біляк Н.М. встановлено що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , секретарем Березинської сільської ради Тимків О.І. внесено запис до трудової книжки ОСОБА_1 про поновлення його на посаді, чим виконано рішення суду у справі №447/2367/17 (що підтверджується матеріалами справи). Виходячи з наведеного державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Водночас рішенням 37 сесії VІІ скликання Березинської сільської ради від 19.06.2019 №529 було звільнено у зв`язку з достроковим припиненням повноважень сільського голови с. Березина Майкута А.М. , про що 21.06.2019 зроблено відповідний запис у трудовій книжці позивача.

З даного рішення вбачається, що воно було прийняте у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 норм чинного законодавства України, прав і свобод громадян, зокрема депутатів Березинської сільської ради, не забезпечення ним наданих йому повноважень, беручи до уваги акти про відсутність на роботі без поважної причини та у відповідності до п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

З супровідним листом Березинською сільською радою від 24.06.2019 № 02-21/161було надіслано позивачу рішення та висловлено прохання прибути в сільську раду для отримання трудової книжки.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та незаконним, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з частиною першою статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського, селищного, міського голови починається з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання.

Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частини першої та другої статті 79 цього Закону.

Частиною третьою статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених статтею 79 цього Закону, що має наслідком звільнення його з посади

За змістом частин першої та абзацу першого частини другої статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського, селищного, міського голови вважаються достроково припиненими у разі: його звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови; припинення його громадянства; набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього; набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; відкликання з посади за народною ініціативою; визнання його судом недієздатним, безвісно відсутнім або оголошення таким, що помер; його смерті.

Повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути також достроково припинені, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Згідно частини третьої статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського, селищного, міського голови за наявності підстав, передбачених абзацом першим частини другої цієї статті, можуть бути припинені достроково за рішенням місцевого референдуму або за рішенням відповідної ради, прийнятим шляхом таємного голосування не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Пунктом 10 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання щодо прийняття рішення про недовіру сільському, селищному, міському голові.

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняття рішення про дострокове припинення повноважень сільського, селищного, міського голови у випадках, передбачених цим Законом, вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Отже, прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського голови у випадках, передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», належить до виключних повноважень відповідної ради.

Такі повноваження ради є дискреційними, а тому адміністративний суд при розгляді цієї справи по суті спору не може здійснювати повторну перевірку роботи голови сільської ради щодо належного чи неналежного здійснення наданих йому повноважень, допущення ним у своїй діяльності порушень законодавства України, прав і свобод громадян, як і не може будь-яким чином переоцінювати позицію (волевиявлення) депутатів сільської райради, які проголосували за необхідність дострокового припинення повноважень сільського голови.

Спірне рішення Березинської сільської ради може бути перевірене адміністративним судом лише на предмет законності та легітимності, а не доцільності його прийняття. Така позиція викладена Верховним Судом в постанові від 26.06.2019 у справі №1640/3390/18 (адміністративне провадження №К/9901/10092/19).

Аналізуючи обставини, які стали підставою дострокового припинення позивачем повноважень голови Березинської сільської ради, суд зазначає наступне.

За приписами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова відповідної ради є головною посадовою особою територіальної громади відповідної адміністративно - територіальної одиниці та виконує роль її представника. З цією метою Закон наділяє голову відповідної ради широким колом повноважень, але, водночас, і передбачає можливість дострокового припинення його повноважень у разі, коли він з тих чи інших причин неналежно виконує покладені на нього обов`язки. За своєю правовою суттю можливість дострокового припинення повноважень виступає гарантією ефективності здійснення покладених на голову відповідної ради повноважень, а з іншої - грає роль дієвого заходу щодо попередження зловживання ним своїм службовим становищем, створює юридичну можливість здійснення контролю за його діяльністю.

У свою чергу, положення, що містяться у частині другій ст. 79 Закону щодо дострокового припинення повноважень сільського голови, є чітко визначеними, не підлягають розширеному тлумаченню та не містять жодних додаткових умов для настання цієї події, у тому числі, наявності рішення суду, яке набрало законної сили, та в резолютивній частині якого було б визнано дії сільського голови незаконними чи протиправними. Тобто, повноваження сільського голови можуть бути припинені достроково з підстав, визначених вказаною нормою, за рішенням відповідної ради і це є її виключними повноваженнями.

Депутати сільської ради представляють волевиявлення відповідної територіальної громади, тобто володіють представницькими функціями, в той час як сільський голова є посадовою особою, яка обирається та повноваження якого припиняються у передбачений законом спосіб.

Як встановлено судом ОСОБА_1 було поновлено на посаді за рішенням суду.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Проте, як вбачається з матеріалів справи, на час винесення оскаржуваного рішення Березинською сільською радою доказів виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі №857/1959/18 суду не надано.

Підставою винесення на розгляд сесії питання про дострокове припинення повноважень сільського голови с. Березина ОСОБА_1 стало депутатське звернення депутатів сільської ради ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 яке надійшло до сільської ради 25.03.2029 за вх. №02-20/102. Відповідач вказує, що дане звернення було предметом розгляду засідання постійної комісії сільської ради з питань регламенту, депутатської діяльності та етики, законності та правопорядку, на яке було запрошено ОСОБА_1 , проте суд зазначає, що доказів проведення даного засідання відповідачем не надано.

Частиною 2 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Тобто, виконавчий документ про поновлення незаконно звільненого працівника виконується негайно. Виконання вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного наказу органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення працівника, у даному випадку Березинської сільської ради, однак такого видано не було. А фактично рішення суду було виконане 21.06.2019, коли було внесено відповідний запис до трудової книжки.

Долученими до матеріалів справи доказами, а саме заявами ОСОБА_1 за період з 17.01.2019 по 01.03.2019, спростовуються твердження відповідача про те, що позивач не вчиняв жодних дій для забезпечення виконання рішення суду.

Покликання відповідача на факт відсторонення ОСОБА_1 від посади згідно ухвал в рамках кримінального провадження №0000899 суд вважає необґрунтованими, оскільки сам факт відсторонення не спростовує факту здійснення запису у трудовій книжці позивача про поновлення його на посаді від 21.06.2019, тоді як оскаржуване рішення прийняте 19.06.2019, а відсторонено ОСОБА_1 рішенням Березинської сільської ради від 12.03.2019. Крім того з зазначених ухвал видно, що відсторонений ОСОБА_1 був до 22.06.2019 включно.

З оскаржуваного рішення вбачається, що воно прийнято з підстав порушення норм чинного законодавства позивачем протягом терміну повноважень, однак суд повторно зазначає, що своїх повноважень ОСОБА_1 не здійснював, що сторонами не заперечується.

Із запису у трудовій книжці від 21.06.2019 можна встановити що звільнено ОСОБА_1 згідно ст.79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тоді як оскаржуване рішення крім іншого мотивовано порушенням позивачем п.4 ст.40 КЗпП України.

Надаючи оцінку оскаржуваним діям в контексті вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень їх посадових чи службових осіб, адміністративний суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З сукупного аналізу доказів та обставин справи є підстави для висновку про невідповідність оскаржуваного рішення вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

Суд, вирішуючи даний спір, також відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у пар. 45 рішення в справі «Бочаров проти України», пар. 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», пар. 43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Позовні вимоги в частині поновлення на посаді сільського голови також підлягають задоволенню, оскільки повинно бути поновлено порушене право позивача і ця вимога є похідною від позовної вимоги про скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, ч. 2 ст. 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Як ч. 1 ст. 94 КЗпП України, так і ч. 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у ч. 1 ст. 94 Кодексу і ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», як винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Враховуючи наведене, вимога про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушено прогулу підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб) вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають:

1) наявність моральної шкоди;

2) протиправність діяння її заподіювача;

3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача;

4) наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте позивачем в обґрунтування існування таких страждань не конкретизовано, яка саме моральна шкода була заподіяна позивачу, та не наведено обґрунтувань причинно-наслідкового зв`язку виникнення зазначеної шкоди та дії (бездіяльність) відповідача, що є обов`язковою умовою для встановлення судом обґрунтованості заявленої моральної шкоди.

Жодних доказів, які б підтверджували ступінь такої шкоди або моральних страждань та причинно-наслідковий зв`язок позивачем до суду не надано.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про недоведеність факту заподіяння моральної шкоди, а відтак зазначена вимога задоволенню не підлягає.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зібрані і досліджені матеріали цієї справи підтверджують та обґрунтовують позовні вимоги, з якими до суду звернувся позивач в частині. У той же час, відповідачем не доведено правомірність своїх дій і рішення у відповідності до вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Основного Закону та ч. 2 ст. 2 КАС України, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Підстав для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст. 139 КАС України у суду немає.

Відтак, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також їх письмові доводи, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Березинської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 19.06.2019 №529 "Про дострокове припинення повноважень сільського голови с. Березина ОСОБА_1 ".

Поновити ОСОБА_1 на посаді сільського голови села Березина Миколаївського району Львівської області з 20 червня 2019 року.

Стягнути з Березинської сільської ради Миколаївського району Львівської області середній заробіток за час вимушеного прогулу без урахування сум обов`язкових до сплати податків та платежів.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді сільського голови села Березина Миколаївського району Львівської області допустити до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.11.2019.

Суддя В.М. Сакалош