Справа № 300/2043/19
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"19" листопада 2019 р. справа № 300/2043/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М. розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду клопотання представника ВП "Західукрзакордоннафтогазбуд" про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до виробничого підприємства "Західукрзакордоннафтогазбуд" про стягнення боргу в сумі 2 125 776 грн, -
В С Т А Н О В И В:
16.10.2019 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі також позивач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до виробничого підприємства "Західукрзакордоннафтогазбуд" про стягнення боргу в сумі 2 125 776 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (а.с. 1-2).
31.10.2019 на електронну адресу суду відповідач направив клопотання про закриття провадження у справі, мотивоване тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а така підсудна господарському суду Івано-Франківської області. В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 29.03.2016 порушено провадження у справі № 909/93/16 про банкрутство підприємства, а 26.10.2016 введено процедуру санації боржника - ВП "Західукрзакордоннафтогазбуд". З огляду на те, що вказаний платіж не є податковим платежем та не відноситься Податковим кодексом України до податків (зборів, обов`язкові платежів), а визначається ЗУ «Про управління об`єктами державної власності», то такий є поточною вимогою до боржника і повинен вирішуватися у справі про банкрутство відповідача.
11.11.2019 представник позивача подав до суду заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, де послався на п. 8 частини 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, щодо не поширення юрисдикції господарських судів на спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України. Оскільки до грошового зобов`язання відноситься не тільки податковий борг, але й інші збори (обов`язкові платежі), в даному випадку, частина чистого прибутку (доходу) підлягає сплаті до Державного бюджету України. Вважає, що справу належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та просить відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.
Вирішуючи питання про підсудність даної справи суд бере до у ваги наступне.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виробниче підприємство "Західукрзакордоннафтогазбуд" є державним підприємством, а засновником такого є Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.
Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 29.03.2016 порушено провадження у справі № 909/93/16 про банкрутство ВП "Західукрзакордоннафтогазбуд".
26.10.2016 введено процедуру санації боржника ВП "Західукрзакордоннафтогазбуд", яку 05.07.2019 продовжено на 6 місяців, що підтверджується ухвалами господарського суду Івано-Франківської області № 909/93/16 від 26.10.2016 та 05.07.2019 .
Відтак, грошові зобов`язання відповідача виникли в процедурі санації підприємства, а станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом у господарському суді Івано-Франківської області перебуває у провадженні справа про банкрутство відповідача, на стадії санації.
Водночас слід врахувати, що 21 жовтня 2019 р., набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.
Однак, згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Відтак, провадження у справі про банкрутство ВП "Західукрзакордоннафтогазбуд" продовжує здійснюватися згідно норм ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(далі Закон 2343-ХІІ).
Згідно частини 4 ст. 10 Закону 2343-ХІІ суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.
Вказана правова норма кореспондується із положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України яка визначає, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;
За змістом позовних вимог, предметом спору у даній справі є стягнення з ВП "Західукрзакордоннафтогазбуд", яке перебуває перебуває на стадії процедури санації, частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до держаного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями згідно поданого розрахунку. Визначальним для суду є встановлення правової природи такого платежу та його віднесення до грошових зобов`язань визначених відповідно до Податкового кодексу України.
Особливості відрахування державними підприємствами частини прибутку (доходу) регулюється ст. 11-1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" від 21.09.2006 року № 185-V, де визначено, що державні унітарні підприємства та їх об`єднання зобов`язані спрямувати частину чистого прибутку (доходу) до Держбюджету України у розмірі не менше 30 відсотків у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями затверджено Постановою Кабінет Міністрів України від 23.02.2011 № 138 (далі - Порядок № 138).
Пунктами 2, 3 Порядку № 138 визначено, що частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.
Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.
Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.
Тобто, частина чистого прибутку визначається за результатами фінансово-господарської діяльності, розраховується за правилами бухгалтерського обліку та формою розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та декларується і сплачується у строк та в порядку, передбачені для податку на прибуток підприємств.
При цьому, частина чистого прибутку не є податковим платежем у розумінні норм ПК України, оскільки цей платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків.
Покладення ж на контролюючі органи повноважень щодо обліку спірних платежів, а також контролю за правильністю та своєчасністю надходження їх до Державного бюджету України не змінює правової природи таких платежів.
Також, суд вказує, що у переліку податків та зборів, наведеному у ст.ст. 9,10 ПК України, відсутній такий платіж як частина чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучаються до державного бюджету відповідно до закону.
Крім того, Державна фіскальна служба України у листі №5061/6/99-99-15-02-02-15 від 13.03.2017 року надала роз`яснення щодо окремих питань стосовно порядку сплати частини чистого прибутку (доходу) платниками податку, де чітко визначено, що частина чистого прибутку (доходу) не сплачена до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями у встановлені терміни не є податковим боргом у розумінні Податкового кодексу України.
Оскільки таке грошове зобов`язання як частина чистого прибутку, що підлягає сплаті до Державного бюджету, не визначене Податковим кодексом України, а встановлене ЗУ "Про управління об`єктами державної власності" та Порядком № 138, то не підпадає під виключення встановлене п. 8 частини 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, на що посилається відповідач.
Відтак, вимоги позивача, як такі що виникли після відкриття провадження у справі № 909/93/16 про банкрутство боржника ВП "Західукрзакордоннафтогазбуд", підлягають розгляду господарським судом Івано-Франківської області, як поточні вимоги до боржника.
Відповідно до абзацу 4 ч. 8 ст. 23 Закону 2343-ХІІ поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Зважаючи на характер спірних правовідносин та процедуру санації відповідача, суд приходить висновку, що даний спір не може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.
Частиною другою статті 238 КАС України визначено, що суд, закриваючи провадження у справі, також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).
Враховуючи наведене, керуючись статтями 238, 239, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Закрити провадження у справі № 300/2043/19 за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до виробничого підприємства "Західукрзакордоннафтогазбуд" про стягнення боргу в сумі 2 125 776 грн.
Повернути Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області судовий збір в розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень сплачений згідно платіжного доручення за № 65 від 10.10.2019 року.
Роз`яснити позивачеві, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду Івано-Франківської області.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасники справи:

позивач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018);

відповідач - виробниче підприємство "Західукрзакордоннафтогазбуд" (, вул. Незалежності, 67, офіс 5 м.Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018).

Суддя Микитин Н.М.