Справа № 120/1548/19-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1548/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слободонюк М.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

06 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Мацького Є.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника відповідача: Жердєва О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року (ухвалене 16 липня 2019 року, повний текст рішення складено 22 липня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу від 19.04.2019 року № 2208 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання.

Рішенням до Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивачка зазначає про те, що станом на день надходження запиту податкового органу на адресу ОСОБА_1 , вона перебувала за кордоном, тому з об`єктивних та незалежних від неї причин не могла отримати запит податкового органу. Крім того, позивачка не зобов`язана була подавати декларацію про доходи, тому оскаржуваний наказ є безпідставним.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, повноважних представників не направила, хоча повідомлялася про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.01.2019 року до Головного управління ДФС у Вінницькій області надійшов лист ДФС України №1766/7/99-99-13-04-03-17щодо здійснення заходів податкового контролю відносно фізичних осіб, які отримували доходи від систематичного продажу об`єктів нерухомого майна протягом 2013-2018 рр. В переліку таких осіб, зокрема, зазначено ОСОБА_1 , яка систематично споруджувала і продавала об`єкти житлової нерухомості та здійснювала зазначену діяльність без державної реєстрації суб`єктом підприємницької діяльності.

З метою з`ясування даної інформації 20.03.2019 року ГУ ДФС у Вінницькій області на підставі положень пп. 20.1.2, 20.1.4 п. 20.1 ст.20, пп. 73.3, 73.5 ст. 73, пп. 78.1.1. п. 78.1 статті 78 ПК України направило на адресу позивача запит про надання інформації та її документального підтвердження. Вказаний запит направлено поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням за №117 (а.с.49-50).

01.04.2019 року рекомендоване повідомлення повернулось на зворотну адресу з відміткою «інші причини» (а.с.73). Відповідно, запит податкового органу не виконаний позивачкою.

Наказом відповідача № 2208 від 19.04.2019 року на підставі положень пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, 79 ПК України призначено проведення позапланової невиїзної перевірки позивача ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , з 14.05.2019 року, тривалістю 5 робочих днів за період діяльності останньої з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачка, всупереч вимогам діючого законодавства, не надала відповідь на обов`язковий запит контролюючого органу, то відповідач обґрунтовано прийняв наказ від 19.04.2019 року № 2208 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI документальна позапланова перевірка здійснюється за підстави отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, проведення документальної позапланової перевірки платника податків, у разі надходження податкової інформації, яка свідчить про порушення ним валютного, податкового та іншого законодавства, можливе лише у випадку, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальне підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

З матеріалів справи встановлено, що на адресу ОСОБА_1 надіслано запит №6488/М/02-32-13-05 від 20.03.2019 року про надання та її документальне підтвердження, а саме:

- договори купівлі-продажу даних шести об`єктів;

- квитанції про сплату податку на доходи фізичних осіб до бюджету;

- квитанції про сплату військового збору до бюджету, та додатково попереджено про те, що ненадання інформації та вказаних документів є підставою для призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Виходячи зі змісту положень п. 73.3 та пп. 78.1.1 ПК України, платник податку повинен відповісти на поставлені у запиті питання та надати зазначені у запиті документи. Така відповідь має бути повною і вичерпною та в сукупності з поданими документами спростовувати зазначену в запиті інформацію про виявлені порушення податкового законодавства.

Водночас, оскільки позивачка не надала інформацію та запитувані документи на обов`язковий запит податкового органу від 20.03.2019 року №6488/М/02-32-13-05, то відповідач дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для призначення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 .

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що позивачка з об`єктивних та незалежних від неї причин не отримала запит податкового органу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до абз. 15 п. 73.3 ст. 73 ПК України запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з п. 42.4 статті 44 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З матеріалів справи встановлено, що запит про надання інформації від 20.03.2019 №6488/М/02-32-13-05 надіслано листом з рекомендованим повідомленням (поштове відправлення №117) за адресою реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Водночас, згідно з роздруківкою з сервісу відстеження поштових відправлень офіційного сайту АТ «Укрпошта» (а.с.73) поштове відправлення №117 не вручено адресату та 27.03.2019 року було повернуто за зворотною адресою із зазначенням «інші причини».

Таким чином, згідно з положеннями з п. 42.4 статті 44 ПК України запит про надання інформації від 20.03.2019 №6488/М/02-32-13-05 вважається врученим ОСОБА_1 27.03.2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачка зазначає про те, що з 04.11.2018 року по 29.04.2019 року вона перебувала за кордоном, що підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27.05.2019 №184/М-7077.

Водночас, вказані доводи не спростовують встановлених у справі обставин щодо направлення вказаного вище запиту за адресою реєстрації ОСОБА_1 і не звільняють її від встановлених чинним податковим законодавством наслідків неподання інформації на обов`язковий запит контролюючого органу.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті наказу від 19.04.2019 року № 2208 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 відповідач на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до чинного законодавства позивачка не зобов`язана була подавати декларацію, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що в запиті від 20.03.2019 року№ 6488/М/02-32-13-05 зазначено, що відповідно до ч.6 ст.128 Господарського кодексу України громадянин-підприємець зобов`язаний своєчасно надавати органам доходів і зборів декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обов`язкових платежів; сплачувати податки та інші обов`язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Отже, зазначення в оскаржуваному наказі в якості підстави для проведення перевірки п.п. 78.1.2. п. 78.1 ст. 78 ПК України безпосередньо пов`язане із зазначеними у податковій інформації фактом здійснення систематичної діяльності із продажу об`єктів нерухомого майна без реєстрації у статусі фізичної особи - підприємця та без оподаткування доходів.

Водночас, наявність або відсутність у ОСОБА_1 обов`язку подавати декларацію про доходи встановлюється за результатами перевірки, тому доводи апеляційної скарги у вказаній частині є необґрунтованими.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 листопада 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Мацький Є.М.