Справа № 513/1169/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року

Київ

справа №513/1169/16-а

адміністративне провадження №К/9901/32638/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів - Мороз Л.Л., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну каргу Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року (колегія суддів: Коваль М.П., Домусчі С.Д., Кравець О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області (правонаступник - Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 10.10.2016 року № 873 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області зарахувати йому до страхового стажу період роботи у колгоспі «Шлях Ілліча», правонаступником якого є СВК «Колос», з 28.07.1977 року по 31.12.1978 року на посадах причіплювача та тракториста, а також період перебування на обліку в Саратському районному центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю з 25.02.2005 року по 19.02.2006 року; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області зарахувати йому до пільгового стажу період роботи у колгоспі «Шлях Ілліча», правонаступником якого є СВК «Колос», з 01.01.1979 року по 08.12.2004 року на посаді тракториста; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 1 вересня 2016 року.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 02 березня 2017 року заявлений позивачем позов задоволено повністю.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року постанову Саратського районного суду Одеської області від 02 березня 2017 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 10.10.2016 № 873 «Про відмову в призначенні пенсії».

Зобов`язано Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає йому право на призначення пільгової пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період його роботи у колгоспі « Шлях Ілліча», правонаступником якого є Сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос», з 01.01.1980 по 08.12.2004 на посаді тракториста.

Зобов`язано Саратське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 вересня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що у спірний період не підтверджено посаду позивача, безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції та фактичний час роботи трактористом, а трудовою книжкою не підтверджено зайнятість протягом повного сезону у виробництві сільськогосподарської продукції. Через відсутність первинних документів, оскільки СВК «Колос» знаходиться в стані припинення, позивачу відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 01.01.1979 по 08.12.2004 відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відзиву на касаційну скаргу не надходило

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 червня 2017 року відкрито касаційне провадження.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку з відсутністю клопотань про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 28.07.1977 року був прийнятий у колгосп « Шлях Ілліча», правонаступником якого є СВК «Колос», на посаду причіплювача, з 1979 року до 08.12.2004 року працював на тому ж підприємстві за посадою тракторист, що підтверджується записами трудової книжки.

Також встановлено, колгосп «Шлях Ілліча» та його правонаступник сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос» відносяться до сільськогосподарських підприємств.

15.09.2016 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За результатами розгляду поданої позивачем заяви, 10.10.2016 Управлінням Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області було прийнято рішення № 873 про відмову позивачу в призначенні пенсії.

В обґрунтування підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії, відповідач в оскаржуваному рішенні послався на акти перевірки № 179 від 27.09.2016 року та № 178 від 27.09.2016 року, згідно яких, як вважає останній, неможливо встановити, які види робіт виконував працівник, чи закріплений один за трактором, марка трактора.

Також, відповідач, як на підставу для відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії, послався на неможливість зарахування до пільгового стажу його роботу трактористом - машиністом з 01.01.1979 року по 31.12.2003 року, оскільки СПК «Колос» перебуває у стані припинення.

Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в призначенні пільгової пенсії, оскільки надані ним документи підтверджували пільговий стаж роботи та право на призначення пенсії згідно з пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки записами трудової книжки та уточнюючими довідками підтверджується пільговий стаж позивача.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд погодився з наявністю пільгового стажу тракториста, необхідного для призначення пенсії на підставі п. «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте 1979 рік не відповідає необхідній кількості вироблених трудоднів, відтак до пільгового стажу тракториста не зараховується. Також суд дійшов помилкового висновку про задоволення позовної вимоги щодо зарахування до страхового стажу період роботи у колгоспі «Шлях Ілліча», правонаступником якого є СВК «Колос» з 28.07.1977 по 31.12.1978 та період перебування на обліку в Саратському районному центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю з 25.02.2005 по 19.02.2006, оскільки вказаний період зарахований відповідачем до страхового стажу.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону, в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У трудовій книжці наявні записи, що позивач з 28.07.1977 був прийнятий у колгосп «Шлях Ілліча», правонаступником якого є СВК «Колос», на посаду причіплювача, з 1979 року до 08.12.2004 року працював на тому ж підприємстві за посадою тракторист.

Довідкою № 210 від 28.07.2016 року, виданою «Саратагоспархів» підтверджено, що позивач працював у колгоспі «Шлях Ілліча» (правонаступник СВК «Колос») у 1977 році причіплювачем, у 1978 році різноробочий, період 1979-2004 роки - тракторист. Довідкою, складеною Саратським ОУПФ за результати перевірки достовірності та обґрунтованості видачі позивачу довідки № 210 від 28.07.2016 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії», встановлено, що з 1979 року по 2004 рік позивач працював на посаді тракторист, йому нараховувалась заробітна плата в графі «тракторна бригада».

Отже період з 1980 по 2004 роки підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що в позивача наявний стаж роботи трактористом, а тому пенсійний орган безпідставно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Саратського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук