Справа № 160/54/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/54/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Компанець А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року в адміністративній справі №160/54/19 (головуючий суддя першої інстанції Бондар М.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (третя особа - Корячко Світлана Григорівна) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.01.2019 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, (третя особа - ОСОБА_2 ), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Управління ДАБК Дніпровської міської ради у нездійсненні своїх повноважень щодо державного архітектурно-будівельного контролю, спрямованого на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, спрямованого на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю»;

- зобов`язати Управління ДАБК Дніпровської міської ради звернутися із позовом до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 будівництву прибудованого приміщення площею 17,4 кв.м. А -111 і споруди ґанку площею 8,1 кв.м. «а» до будинку АДРЕСА_1 та про компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням, відповідно до ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради у нездійсненні своїх повноважень щодо державного архітектурно-будівельного контролю в частині нерозгляду вимог заяви ОСОБА_1 від 13.12.2018 року (вх. №В-1/4).

Зобов`язано Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.12.2018 року (вх.№В-1/4) та вчинити дії, спрямовані на здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову і ухвалити нове судове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при дослідженні обставин справи суд не в повному обсязі дослідив обставини справи, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа відзив на апеляційну скаргу не подала, проте подала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 , з відповідною частиною надвірних споруд, є домоволодінням спільного заселення та належить:

- 59/100 частин ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.08.2000 року, серія ААР №082917 - квартира АДРЕСА_3 (а.с.21 т.1);

- 41/100 частин ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.02.1999 року, серія ААР №913146 - квартира АДРЕСА_4 (а.с.30-31 т.1).

Також, ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, розташованих на території Самарського району м Дніпропетровська по АДРЕСА_2 площею 0,0278 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №557231; та земельної ділянки площею 0,1000 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №557230 (а.с.22-23 т.1).

Приписом Управління ДАБК Дніпровської міської ради від 09.03.2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил встановлено, що при виконанні робіт по будівництву ганку площею 8,1 кв.м. до квартири АДРЕСА_5 , стіна ганку виконана на межі ділянки, чим не забезпечена нормативна відстань до межі сусідньої ділянки, яку слід приймати не менше 1,0 м.; зобов`язано ОСОБА_2 усунути порушення в термін до 15.05.2017 року (а.с.61-62 т.1).

Приписом Управління ДАБК Дніпровської міської ради від 23.05.2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил встановлено, що власницею приміщень за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не виконано вимоги припису Управління ДАБК Дніпровської міської ради від 09.03.2017 року; зобов`язано усунути порушення в термін до 01.08.2017 року (а.с.63-64 т.1).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині скасування приписів Управління ДАБК Дніпровської міської ради про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.03.2017 року та від 23.05.2017 року (а.с.78-81 т.1).

13.12.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Управління ДАБК Дніпровської міської ради із заявою, у якій зазначила, що ОСОБА_2 не реагує на задіяні до неї засоби впливу, у вигляді адміністративної відповідальності, приписів про усунення виявлених порушень, у зв`язку з чим просила відповідача подати позов до суду про знесення самочинної прибудови та ганку, оскільки приписи не виконані; подати позов до суду до ОСОБА_2 про виконання приписів від 09.03.2017 року та 23.05.2017 року і зобов`язати останню рішенням суду відступити на 1 метр від межі сусідньої земельної ділянки, а саме ділянки, що належить їй - ОСОБА_1 (а.с. 74-77 т.1).

Отримання відповідачем вказаної заяви підтверджується штампом вхідної кореспонденції від 13.12.2018 року вх.№ В-1/4.

Вважаючи неправомірною бездіяльність Управління ДАБК Дніпровської міської ради щодо не розгляду вказаної заяви, позивач оскаржила таку бездіяльність до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено, що заява позивача від 13.12.2018 року розглянута у встановленому законом порядку та Управлінням ДАБК Дніпровської міської ради вчинені дії, спрямовані на усунення порушень, про які зазначено у відповідній заяві.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та Законами України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України «Про звернення громадян».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян розуміються викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, обєднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (стаття 5 Закону України «Про звернення громадян»).

Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби звязку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_1 від 13.12.2018 року (вх. №В-1/4) відповідає вимогам форми та змісту звернення, визначених Законом України «Про звернення громадян».

Приписами статті 7 Закон України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

У відповідності до статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

За нормами статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Частиною 1 статті 20 вказаного Закону визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

З аналізу вищевикладеного слідує, що у разі отримання органом державної влади звернення громадян (у вигляді заяви), яке оформлене згідно вимога Закону України «Про звернення громадян», органом державної влади має бути надана відповідь у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, або невідкладно, у разі якщо такі звернення не потребують додаткового вивчення, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Відповідач не надав суду першої інстанції доказів того, що заява позивача від 13.12.2018 року розглянута у встановленому законом порядку та Управлінням ДАБК Дніпровської міської ради вчинені дії, спрямовані на усунення порушень, про які зазначено у відповідній заяві, або неможливості вчинення таких дій з належним обгрунтуванням.

Таких доказів не надано відповідачем і до апеляційної скарги.

Треба зазначити, що згідно тексту апеляційної скарги, відповідач взагалі не оскаржує рішення суду в частині задоволених позовних вимог.

Під час апеляційного провадження, а саме 22.10.2019 року, до суду апеляційної інстанції відповідач подав письмові пояснення, в яких зазначив, що заява позивача на час розгляду справи судом першої інстанції була розглянута та позивачу направлена відповідь. Після надходження до відповідача позовної заяви з тотожними зі зверненням вимогами, позивачу була надана друга відповідь (а.с.80-81 т.2).

До пояснень відповідач додав копії листів Управління ДАБК Дніпровської міської ради на адресу ОСОБА_1 від 21.12.2018 року №9/1-621 та від 24.01.2019 року № В-1/1 (а.с.82, 84 т.2).

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що копії вказаних листів не були надані суду першої інстанції. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомляв суд першої інстанції про наявність вказаних відповідей на звернення ОСОБА_1 ..

Також суд зазначає, що вказані письмові пояснення з додатками за своїм є доповненнями до апеляційної скарги

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані вище письмові пояснення, оскільки вони подані поза строком апеляційного оскарження.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність бездіяльності Управління ДАБК Дніпровської міської ради щодо не розгляду заяви позивача від 13.12.2018 року в порядку та у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Наявність на час апеляційного оскарження відповіді на заяву позивача не спростовує факту ненадання такої відповіді в порядку та у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року в адміністративній справі № 160/54/19 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року в адміністративній справі № 160/54/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва