Справа № 560/1977/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1977/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лабань Г.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

18 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року позов задоволено, а саме: визнано протиправною відмову відповідача щодо зарахування періоду роботи з 26.08.1986 по 25.08.1989 на посадах вихователя та завідуючої дитячим садком колгоспу ім. Леніна до спеціального трудового стажу та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7.1 розділу XV прикінцевих положень закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язано відповідача зарахувати період роботи з 26.08.1986 по 25.08.1989 на посадах вихователя та завідуючої дитячим садком колгоспу ім. Леніна до спеціального трудового стажу та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7.1 розділу XV прикінцевих положень закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідач зазначає, що період роботи позивача на посаді вихователя в дитячому садочку та завідуючої дитячим садочком при колгоспі імені Леніна с.Кузьминці не зараховується до спеціального стажу при визначенні права на пенсію за вислугу років, оскільки колгоспи не є закладами комунальної та державної форми власності. Враховуючи вищевикладене, підстав для нарахування та виплати грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV немає.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що з листопада 2018 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На день досягнення пенсійного віку позивач працювала на посаді вчителя початкових класів Вовковинецької середньої школи та її загальний трудовий стаж складав 18 років 2 місяці та 23 дні, а спеціальний стаж - більше 28 років.

25.02.2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про нарахування та виплату їй грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV.

Листом № 6750/03 від 06.03.2019 року ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило їй у нарахуванні та виплаті вказаної одноразової грошової допомоги.

Період роботи позивача на посаді вихователя та завідуючої дитячим садочком при колгоспі імені Леніна с.Кузьминці не зараховується до спеціального стажу при визначенні права на пенсію за вислугу років, оскільки колгоспи не є закладами комунальної та державної форми власності.

Враховуючи зазначене підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги - відсутні.

Не погодившись з даними обставинами позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у період роботи позивача з 26.08.1986 по 25.08.1989 року в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста. Зважаючи на те, що в цей період колгоспи відносились до соціалістичної форми власності, а не до особистої, тому вказаний період роботи позивача прирівнюється до роботи в закладах державної та комунальної власності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191.

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.

Зазначеним Переліком визначено, що, зокрема, в дошкільних навчальних закладах до спеціального стажу роботи зараховується робота на посадах завідуючих, вихователів-методистів, вихователів, музичних керівників, вчителів-дефектологів, вчителів-логопедів, практичних психологів.

У відповідності до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно записів трудової книжки в розрахунок тривалості спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, позивачці враховується період роботи на посадах:

- з 15.08.1984 року по 25.08.1987 року - вихователем групи продовженого дня Гармацької восьмилітньої школи, 3 роки 11 днів;

- з 01.09.1989 року по 25.08.1996 року - вихователя групи продовженого дня Вовковинецької середньої школи, 6 років 11 місяці 25 дні;

- з 30.09.2000 року по 23.11.2018 року (дата заяви для призначення пенсії за віком) - вчителя початкових класів Вовковинецької середньої школи, 18 років 2 місяці 23 дні.

Згідно частини 4 статті 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

В силу пункту 1 статті 39 Закону України "Про позашкільну освіту" зазначено перелік позашкільних закладів, на які поширюється дія даного Закону.

Статтею 29 Закону України "Про освіту" передбачено, що в структуру освіти входить дошкільна освіта.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про дошкільну освіту" систему дошкільної освіти становлять дошкільні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.

Згідно пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що робота позивача у період з 26.08.1986 по 25.08.1989 на посаді вихователя в дитячому садочку та завідуючої дитячим садочком при колгоспі імені Леніна с.Кузьминці є прирівняною до роботи в державних і комунальних закладах дошкільної освіти, виходячи з наступного.

В силу вимог статей 16, 18 Закону Української PCP "Про народну освіту" від 28.06.1974 року, що діяв на час роботи позивача у вказаний період, з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади.

Дитячі дошкільні заклади організуються виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.

Відповідно до статті 10 Конституції УРСР від 20 квітня 1978 року основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності.

Стаття 11 Конституції УРСР визначала, що у виключній власності держави є: земля, її надра, води, ліси. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв`язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.

Статтею 13 Конституції УРСР було передбачено особисту власність громадян.

Отже, на період роботи позивача з 26.08.1986 по 25.08.1989 року в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста.

Зважаючи на те, що в цей період колгоспи відносились до соціалістичної форми власності, а не до особистої, тому вказаний період роботи позивача прирівнюється до роботи в закладах державної та комунальної власності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 466/2943/17.

Окрім того, суд звертає увагу, що нормою пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги мають ті, хто:

- на день досягнення пенсійного віку працювали в установах та організаціях державної та комунальної форми власності на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років згідно п.п. "е" - "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- мають страховий стаж на таких посадах 35 років - для чоловіків і 30 років - для жінок;

- раніше не отримували ніякого виду пенсії;

- виходять на пенсію за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач станом на час досягнення пенсійного віку працювала на посаді вчителя початкових класів Вовковинецької середньої школи, яка перебуває у власності держави.

Крім того, пунктом 2 примітки до Переліку № 909 визначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Суд звертає увагу на те, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності визнати протиправною відмову відповідача щодо зарахування періоду роботи з 26.08.1986 по 25.08.1989 на посадах вихователя та завідуючої дитячим садком колгоспу ім. Леніна до спеціального трудового стажу та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7.1 розділу XV прикінцевих положень закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати відповідача зарахувати період роботи з 26.08.1986 по 25.08.1989 на посадах вихователя та завідуючої дитячим садком колгоспу ім. Леніна до спеціального трудового стажу та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7.1 розділу XV прикінцевих положень закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 листопада 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.