Справа № 440/2701/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2701/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів - Предибайло А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особипідприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 26.06.2019 та рішення про опис майну у податкову заставу від 26.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність спірної вимоги, оскільки сума єдиного податку за перший квартал 2019 року сплачена ним у строк визначений п. 57.1 ст. 57 Податковим кодексом України, а саме 16.05.2019. Однак, під час проведення вказаного платежу АТ "Полтава-банк" допущено технічну помилку у зазначенні РНОКПП платника. Стверджував, що не зважаючи на допущену банком помилку кошти були зараховані на єдиний казначейський рахунок, а тому у відповідності до Бюджетного кодексу України податок вважається сплаченим до державного бюджету.

Вказував на те, що враховуючи своєчасність сплати єдиного податку відсутні підстави для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу.

Ухвалою суду від 07 серпня 2019 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального провадження.

28 серпня 2019 року Головним управлінням ДФС у Полтавській області до суду подано відзив у якому останні провис у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що ФОП ОСОБА_1 з 17.12.2018 перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтава, з вказаної дати по цей час перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності (єдиний податок 3 група).

20 травня 2019 року в інтегрованій картці позивача по єдиному податку з фізичних осіб виник борг загальною сумою 7467,06 грн, в результаті несплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань, відповідно до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця №50060 від 06 травня 2019 року.

26 червня 2019 року враховуючи наявність у позивача податкового боргу відповідачем у відповідності до вимог ст. 59 ПК України, розділу ІІ та п. 3.1 розділу ІІІ Наказу 610 сформовано, в автоматичному режимі, податкову вимогу №119367-50.

Стверджував, що якщо платник податків, який здійснює сплату самостійно нарахованої суми грошового зобов`язання з єдиного податку, спрямував податок на неправильний код бюджетної класифікації, у зв`язку з чим кошти не надійшли до відповідного рахунку, а тому податок вважається не сплаченим.

Протокольною ухвалою від 26.09.2019 частково задоволено клопотання відповідача про заміну первинного відповідача ГУ ДФС у Полтавській області на належного ГУ ДПС у Полтавській області, а саме залучено ГУ ДПС у Полтавській області до участі у справі у якості другого відповідача.

21 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області у якому відповідач посилався на обставини аналогічні тим. що викладенні у відзиві ГУ ДФС у Полтавській області.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем та перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтава.

Згідно витягу з Реєстру платників єдиного податку від 29 листопада 2018 року №025 ОСОБА_1 є платником єдиного податку 3 групи.

26 червня 2019 року ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкову вимогу №119367-50, якою позивачу до сплати визначено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 7467,06 грн.

Крім того, 26 червня 2019 року начальником управління у м. Полтава ГУ ДФС у Полтавській області винесено рішення №390/16-01 про опис майна, що перебуває у власності ОСОБА_1 у податкову заставу.

Позивач не погоджуючись з вказаною вимогою та рішенням звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивачем самостійно визначено суму грошового зобов`язання що підлягає сплаті з єдиного податку за перший 2019 року.

16 травня 2019 року ОСОБА_1 до АТ "Полтава-банк" подано платіжне доручення №1 про перерахунок коштів в сумі 7667,06 грн, призначення платежу єдиний податок за 1 квартал 2019 року.

Зі змісту листа АТ "Полтава-Банк" від 1449 від 17.07.2019, адресованого ГУ ДФС у Полтавській області, судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно платіжного доручення №1 від 16 травня 2019 року перерахована сума 7467,06 грн, призначення платежу *;101;; єдиний податок за І квартал 2019 року. Разом з тим, в призначені банком було допущено технічно описку в коді бюджетної класифікації (код РНОКПП платника вказано помилково). Банк стверджує, що кошти надійшли на єдиний казначейський рахунок та просить вважати вірним платника ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк /п. 38.1 ст. 38 ПК України/.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 109.1 статті 109 Податкового кодексу України встановлено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Системно аналізуючи наведенні положення Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що для притягнення позивача до відповідальності за вчинення ним податкового правопорушення необхідне встановлення факту не належного виконання вимог Податкового кодексу України, у цьому випадку несплати єдиного податку.

Згідно з статтею 10 Податкового кодексу України єдиний податок належить до місцевих податків. Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Частиною першою статті 43 Бюджетного кодексу України встановлено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Згідно з п. 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Судом встановлено, що позивачем 16 травня 2019 року ініційовано переказ коштів в сумі 7467,06 грн у якості сплати єдиного податку за 1 квартал 2019 року.

Згідно інформації наданої АТ "Полтава-банк" кошти в сумі 7467,06 грн зараховані на єдиний казначейський рахунок.

Аналізуючи наведене, суд вважає за необхідне вказати, що для підтвердження факту несплати позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, визначений п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платнику податків не вчинив дій, спрямованих на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до відповідного бюджету. Оскільки сплачені кошти зараховані на єдиний казначейський рахунок то помилкове визначення коду платника податків під час перерахування коштів не може вважатися достатньою підставою для висновку про невиконання платником податків обов`язку зі сплати податкових зобов`язань.

У нашому випадку сума податкового зобов`язання зі сплати єдиного податку зараховані на єдиний казначейський рахунок, Отже, позивачем виконано обов`язок по сплаті єдиного внеску, а тому податкова вимога від 26 червня 2019 року №119367-50 є протиправною та підлягає скасуванню.

Підпунктом 89.1.1 п. 89.1 статті 89 ПК України встановлено, що право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи, судом встановлено факт своєчасної сплати позивачем податкового зобов`язання з єдиного податку, суд приходить до висновку про відсутність у контролюючого органу підстав для опису майна ФОП ОСОБА_1 у податкову заставу, а тому рішення ГУ ДФС у Полтавській області про опис майна у податкову заставу від 26 червня 2019 року №390/116-01 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 768.40 грн, які підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області, як особи яка допустила порушення прав позивача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ), Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправної та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Полтавській області від 26 червня 2019 року №119367-502.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Полтавській області про опис майна у податкову заставу від 26 червня 2019 року №390/16-01.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 листопада 2019 року.

Суддя С.С. Бойко