Справа № 280/2095/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року (о 16 год. 45 хв.)Справа № 280/2095/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Власової І.Ю.,

представника відповідача Скитиби Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Виробниче підприємство «Промислові колеса»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Промислові колеса» (далі ТОВ «ВП «Промислові колеса», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.12.2018 № та №.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві посилається на приписи Податкового кодексу України пояснює, що при складанні звіту за вересень 2018 року підприємством було виявлено податковий кредит по митній декларації за серпень 2018 року та було прийнято рішення відкоригувати звіт за серпень 2018 року шляхом подання уточнюючого розрахунку. Вказує, що надаючи уточнюючий розрахунок за серпень 2018 року від 18.10.2018 (№ від 18.10.2018) підприємство керувалось п. 6 розділу VI Порядку заповнення уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, оскільки уточнюючий розрахунок за серпень 2018 року має прямий вплив на рядок 18 декларації у майбутніх періодах, так як у разі відсутності уточнюючого розрахунку за серпень 2018 року у декларації за вересень у рядку 18 з`являється позитивне значення. Оскільки уточнюючий розрахунок за серпень 2018 року було подано до податкового органу до моменту подачі звітності за вересень 2018 року, на думку позивача, підприємство врахувало вимоги п. 6 розділу VI Порядку при складанні декларації за вересень 2018 року (№ від 18.10.2018) без складання уточнюючого розрахунку за вересень 2018 року. Таким чином, вважає, що підприємство при подачі звітності діяло в рамках чинного податкового законодавства України, а тому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 20.12.2018 № та №.

Ухвалою судді від 29.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 18 червня 2019 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Згідно з ухвалою суду від 18.06.2019 підготовче засідання по справі відкладене на 23 липня 2019 року.

Відповідач позов не визнав, 24 липня 2019 року надіслав до суду відзив (вх №25988), у якому вказує, що перевіркою встановлено порушення вимог, встановлених п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, п. 5 розділу VI Порядку заповнення уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, при заповненні декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року в частині завищення суми від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.16) на суму 100 185,00 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) на суму 59 255,00 грн. та заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) період (рядок 9 рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (р. 18) на суму 40 930,00 грн. Враховуючи вищевикладене, вважає, що висновки, викладені в Акті перевірки є правомірними, відповідають нормам діючого законодавства України та нормам Кодексу, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

23 липня 2019 року судом вирішено продовжити строк підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання на 06 серпня 2019 року.

Відповідно до ухвали від 06.08.2019 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 26 вересня 2019 року.

26 вересня 2019 року провадження у справі поновлено.

У той самий день судом вирішено закрити підготовче провадження у справі та призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 09 жовтня 2019 року.

Згідно з ухвалою від 09.10.2019 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 07 листопада 2019 року.

07 листопада 2019 року провадження у справі поновлено.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, долученому до матеріалів справи. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ВП «Промислові колеса» () зареєстровано юридичною особою 26.04.2017, Номер запису: 1 042693.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 у порядку статті 76, пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, фахівцем ГУ ДФС у Запорізькій області проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість позивача за вересень 2018 року про виявлені помилки (порушення). За результатами проведеної перевірки складений відповідний Акт № 2469/08-01-49-06/41301205 від 20.11.2018.

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого:

завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 59 255,00 грн.;

занижено суму, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 40 930,00 грн.

Вказані висновки податкового органу обґрунтовані тим, що в ході проведення камеральної перевірки декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року, співставлено дані рядка 16 декларації з ПДВ за вересень 2018 року із даними рядка 21 декларації з ПДВ за серпень 2018 року та встановлено, що згідно з даними задекларованими у декларації з ПДВ за серпень 2018 року, сума від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) дорівнює 494,00 грн.

ТОВ «ВП «Промислові колеса» 18.10.2018 подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, в якому збільшено суму податкового кредиту на суму 100 679,00 грн., що призвело до збільшення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 рядок 9 декларації) (р. 19) на суму 100 679,00 грн. та збільшено від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) на суму 100 679,00 грн.

В декларації з ПДВ за вересень ТОВ «ВП «Промислові колеса» задекларовано рядок 16.1 «Значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду» на суму 100 679,00 грн.

Таким чином, за даними камеральної перевірки ТОВ «ВП «Промислові колеса» за вересень 2018 року податкової декларації з податку на додану вартість встановлено: завищення суми від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.16) на суму 100 185,00грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що заховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (р.21) на суму 59 255,00 грн. та заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (р.18) на суму 40 930,00 грн. (інформація наведена у таблиці на с. 3 Акту перевірки).

На підставі вищенаведеного, на думку відповідача, підприємством порушено п. 204 ст. 200 Податкового кодексу України, пункт 5 розділу VI Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 23 лютого 2017 року № 276 та 23 березня 2018 року № 381) при заповненні декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року, в частині завищення суми від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.16) на суму 100 185,00 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (р.21) на суму 59 255,00 грн. та заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 рядок 17 декларації) позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (р. 18) на суму 40 930,00 грн.

ТОВ «ВП «Промислові колеса» було подано до ГУ ДФС у Запорізькій області заперечення від 04.12.2018 № 6 до акту № 2469/08-01-49-06/41301205 від 20.11.2018, проте листом-відповіддю №45632/10/08-01-49-06 від 17.12.2018 позивача повідомлено, що висновки, викладені в Акті перевірки є правомірними, відповідають нормам діючого законодавства України та нормам Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки відповідачем 20.12.2019 винесені податкові повідомлення рішення, а саме:

форма «В4» №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення з ПДВ за вересень 2018 року у розмірі 59 255,00 грн.;

форма «Р» №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 51 162,00 грн., у тому числі за основним платежем 40 930,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 10 232,50 грн.

Позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 22.01.2019, проте відповідно до Рішення про результати розгляду скарги № 13568/6/99-99-11-04-02-25 від 22.03.2019 було залишено без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача, а скаргу без задоволення.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваних рішень, між сторонами відсутній.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Статтею 203 Податкового кодексу визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано положеннями ст. 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Вказані положення кореспондуються із п. 2 Розділу І Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289(далі по тексту - Порядок № 21).

Суд зазначає, що п. 1, 2 розділу І Порядку № 21передбачено, що подання податкової декларації з податку на додану вартість (далі - декларація) передбачено пунктом 46.1 статті 46 розділу II "Адміністрування податків, зборів, платежів" та статтею 203 розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Пунктом 6 розділу І Порядку № 21 визначено, що до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Порядку № 21, декларація подається платником у визначений у пункті 5 розділу II цього Порядку строк за формою, встановленою на дату подання. До декларації вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.

Актом перевірки встановлено, що в порушення вимог, встановлених п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, п. 5 розділу VI Порядку заповнення уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, при заповненні декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року в частині завищення суми від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.16) на суму 100 185,00 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) на суму 59 255,00 грн. та заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) період (рядок 9 рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (р. 18) на суму 40 930,00 грн.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ВП «Промислові колеса» була подана податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2018 року. Відповідно до зазначеної декларації в розділі - І податкові зобов`язання, позивачем визначено суму податкових зобов`язань з податку вартість в сумі 70 099 грн (рядок 9), в розділі - ІІ податковий кредит, визначено суму податкового кредиту (колонка Б) 70 593 грн. (рядок 17) також в розділі - ІІІ декларації рядок 18 визначено суму позитивного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9-рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету - 0 грн (рядок 18), рядок 19 (рядок 19.1 і рядок 21) від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 рядок декларації) (позитивне значення) 494 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що при складанні звіту за вересень 2018 року підприємством було виявлено податковий кредит по митній декларації за серпень 2018 року та було прийнято рішення відкоригувати звіт за серпень 2018 року шляхом подання уточнюючого розрахунку.

Так, 18 жовтня 2018 о 16:14:26 (квитанція №2) позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2018 року (реєстраційний №), відповідно до якого вбачається, що в розділі - І податкові зобов`язання позивачем не змінений, в розділі - ІІ податковий кредит рядок 17 (колонка Б) в графі 4 визначено суму 70 953 грн. в графі 5 171 272 грн в графі 6 100 679 грн., в розділі - ІІІ уточнюючого розрахунку рядок 18 не заповнено, рядок 19 (рядок 19.1 і рядок 21) (колонка Б) в графі 4 визначено суму 494 грн в графі 5 101 173 грн в графі 6 100 679 грн.

У той самий день, але о 16:58:15 (квитанція №2) ТОВ «ВП «Промислові колеса» подано податкову декларацію за вересень 2018 року (реєстраційний №). Відповідно до зазначеної декларації в розділі - І податкові зобов`язання, позивачем визначено суму податкових зобов`язань з податку вартість в сумі 58 305 грн (рядок 9), в розділі - ІІ податковий кредит, визначено суму податкового кредиту (колонка Б) 117 560 грн. (рядок 17), також в розділі - ІІІ декларації рядок 18 визначено суму позитивного значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9-рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету - 0 грн (рядок 18), рядок 19 (рядок 19.1 і рядок 21) від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 рядок декларації) (позитивне значення) 59 255 грн.

Приписами пункту 5 розділу V Порядку № 21 визначено, що Розділ III «Розрахунки за звітний період»:

1) якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.

У рядку 18 вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального фонду державного бюджету у порядку, визначеному у статті 200 Кодексу;

2) якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

При від`ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої інвестором (оператором) за угодою про розподіл продукції, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору) в порядку та строки, передбачені угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі.

З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).

У разі якщо сума від`ємного значення (рядок 19) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 19.1 не заповнюється.

Сума, обчислена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1;

3) сума від`ємного значення, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), зазначається у рядку 20;

4) сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації):

зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1);

підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).

Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.

Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації;

зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3;

5) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 1 розділу VI Порядку № 21, уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Пункт 2 зазначеного розділу Порядку № 21 визначає, що у графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.

У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення (п. 3 розділу VI Порядку № 21).

У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення) (п. 4 розділу VI Порядку № 21).

Пунктами 5, 6 розділу VI Порядку № 21 визначено, що у разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до абзацу четвертого пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Сума нарахованого штрафу відображається у графі 6 рядка 18.1 (п. 7 розділу VI Порядку № 21).

Статтею 109 Податкового кодексу України визначено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 110 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України передбачена відповідальність, а саме штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

На підставі викладеного, суд вважає, що під час подання податкової декларації за звітний (податковий) період вересень 2018 року позивач визначив показники податкового кредиту та суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду наступного звітного (податкового) періоду, відповідно до положень ст. ст. 198, 200 Податкового кодексу України та Порядку №21. В свою чергу, відповідач в порушення вимог ст. 75, 76 Податкового кодексу України, при проведенні камеральної перевірки не врахував всю звітність, яка міститься в базах даних ДФС.

Також суд зазначає, що приписами Податкового кодексу встановлено обмеження тільки на те, що платник податків не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом, під час проведення документальних планових та позапланових перевірок. Суду не надано доказів проведення документальної перевірки спірної податкової звітності.

Таким чином, оскільки уточнюючий розрахунок за серпень 2018 року було подано до податкового органу до моменту подачі звітності за вересень 2018 року, суд погоджується з позицією позивача, що підприємство врахувало вимоги п. 6 розділу VI Порядку №21 при складанні декларації за вересень 2018 року (№ від 18.10.2018) без складання уточнюючого розрахунку за вересень 2018 року.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим спірні рішення контролюючого органу, прийняті відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальність «Виробниче підприємство «Промислові колеса» (69014, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 98, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області від 20.12.2018 № та №.

Стягнути з Головного управління ДФС у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Виробниче підприємство «Промислові колеса» суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18.11.2019.

Суддя І.В. Батрак