Справа № 826/11980/17
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Ісаєнко Ю.А., Кузьменка В.В., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року у справі за поданням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту,

ВСТАНОВИВ

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі за текстом - Офіс ВПП ДФС) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», у якому просило суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків - Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (надалі за текстом ПАТ «Укрнафта»), застосованого Офісом ВПП ДФС від 21.09.2017 № 49426/10/28-10-14-06.

На обґрунтування своїх вимог податковий орган зазначав, що на підставі наказу про проведення перевірки від 05.09.2017 № 1906 працівниками Офісу ВПП було здійснено вихід для проведення фактичної перевірки ТОВ «Укрнафта». Однак, до проведення перевірки перевіряючих допущено не було, внаслідок чого Офісом ВПП було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого позивач просить підтвердити.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким подання задовольнити.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом попередньої інстанції встановлено, що 27.07.2017 р. Офісом ВПП ДФС на адресу ПАТ «Укрнафта» направлено запит № 40189/10/28-10-14-06-12 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень). Підставою для запиту слугувало виявлення контролюючим органом недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Листом від 23.08.2017 р. № 10/1731 ПАТ «Укрнафта» відмовила у наданні інформації та документів, у зв`язку із відсутністю правових підстав для їх надання.

05.09.2017 р. в.о. начальника Офісу ВПП ДФС видано наказ №1906 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Укрнафта» з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при фінансово-господарських взаємовідносинах з ПАТ «Нікопольський завод феросплавів за період з 01.08.2013 р. по 31.03.2014 р., тривалістю 15 робочих днів.

05.09.2017 р. посадовими особами Офісу ВПП ДФС на підставі зазначеного наказу були здійснені заходи щодо проведення перевірки ТОВ «Укрнафта» за адресою: м. Київ, Несторівський провулок, 3-5.

За даними акту № 390/28-10-14-10 від 20.09.2017 р. платник податків не допустив посадовців контролюючого органу до проведення перевірки

21.09.2017 р. першим заступником начальника Офісу ВПП ДФС прийнято рішення № 49426/10/28-10-14-06 про застосування адміністративного арешту майна платника податків яким, у зв`язку з відмовою від проведення перевірки, застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ «Укрнафта».

З огляду на приписи статті 308 КАС України справа переглядається в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також з урахуванням аргументів, викладених у відзивах на апеляційну скаргу.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з пунктом 81.1. статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до пункту 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

За приписами підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно пункту 94.10. статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Як вбачається з матеріалів справи під час звернення до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків від 21.09.2017р. №8344/9/28-10-10-10 Офіс ВПП ДФС посилався на те , що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2017р. у справі №826/1 І 144/17. підтверджено обґрунтованість рішення Офісу ВПП від 06.09.2017р. №47002/10/28-10-14-06 про застосування умовного адміністративного арешту майна ПАТ «Укрнафта».

Відповідно до п.94.19.6. ст.94 ПК України, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку із скасуванням судом рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про арешт.

Так, постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 р. залишеною без змін постановою Верховного Суду від 24.01.2019р., у справі, №826/11144/17, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2017р. скасовано та у задоволенні подання Офісу ВПП ДФС до ПАТ «Укрнафта» про підтвердження обґрунтованості застосування адміністративного арешту від 06.09.2017р. №7775/9/28-10-10-01 відмовлено.

Таким чином, майно ТОВ «Укрнафта» звільнено з-під адміністративного арешту, накладеного на підставі (першого) рішення від 06.09.2017р. № 47002/10/28-10-14-06.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно п. 94.21. ст. 94 ПК України, у разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту, зокрема у випадку, визначеному пунктом 94.19.6. ст. 94 ІІК України, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першою арешту не дозволяється.

Отже, враховуючи вищевказані судові рішення та приписи п. 94.21. ст. 94 ПК України повторне застосування адміністративного арешту на підставі (другого) рішення від 21.09.2017р. №8344/9/28-10-10-10 суперечить.

За таких обставин, оскільки подання Офісу ВПП ДФС до ПАТ «Укрнафта» про підтвердження обґрунтованості застосування адміністративного арешту від 06.09.2017р. №7775/9/28-10-10-01 визнано протиправним та скасовано в судовому порядку, тобто підтверджено незаконність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 19 листопада 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Ю.А.Ісаєнко

суддя В.В.Кузьменко