Справа № 242/2148/18
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/2148/18
Провадження № 2-а/242/5/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді - Владимирської І.М., за участю секретаря судового засідання Сафронової К.В., представника позивача Молчанової Н.В., представника відповідача Григораш Д.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Селидове адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Молчанова Н.В., 07.05.2018 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та скасування постанови у справі про порушення митних правил, посилаючись на те, що 06.03.2018 року постановою заступника начальника Донецької митниці ДФС Тарнавського Ю.М. її було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 581 979 грн. 48 коп. Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню через відсутність в її діях ознак порушення митних правил, необ`єктивність та неповноту провадження в справі, невідповідність висновків, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та її права на захист. Зокрема зазначила, що згідно інформації з бази даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» встановлено, що транспортний засіб «PEUGEOT 206CC» реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Литовська Республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN НОМЕР_2 ОСОБА_1 за межі митної території України після 10.06.2017 року не вивозився, у інший митний режим не переміщувався. Тобто, висновок відповідача про використання позивачем автомобіля, поміщеного у митний режим транзиту та стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, ґрунтується лише на підставі факту порушення позивачем строку транзитного перевезення, встановленого ст. 95 МК України, що не може бути прийнятий як доказ використання товару в інших цілях. Отже постанова в справі про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06.03.2018 року не містить будь-які докази використання позивачем зазначеного транспортного засобу в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Крім того, відповідачем при визначенні вартості транспортного засобу, його огляд не проводився, дослідження його технічного стану не відбувалося, у зв`язку з чим відсутні належні докази встановлення вартості такого транспортного засобу у визначеному законом порядку. Позивач зазначає, що в протоколі про порушення митних правил не викладено обставин вчинення порушення нею митних правил, зокрема місце, час та вчинення, вид та характер порушення митних правил. В порушення вимог ст. ст. 467, 522 Митного кодексу України відповідач, знаючи станом на 20.06.2017 року про не вивезення позивачем транспортного засобу за межі митної території України розглянув справи поза межами шестимісячного строку з дня виявлення вказаного правопорушення, а саме - 06.03.2018 року. Також відповідач неналежним чином не повідомив позивача про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил, що унеможливило її участь у розгляді справи, подавати докази, заявляти клопотання та порушило право на захист. У зв`язку з чим вважає, що вищевказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як прийнята після закінчення строку притягнення її до адміністративної відповідальності, при цьому порушено її права та законні інтереси, зокрема право на захист, на справедливий розгляд справи, тощо. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06 березня 2018 року, справу про порушення митних правил - закрити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено головуючого суддю у справі Переясловську Ю . А.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.05.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.05.2018 року заяву Молчанової Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову - повернуто заявнику без розгляду.

07.06.2018 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв`язку із перебуванням судді Переясловської Ю.А. у відпустці по догляду за дитиною.

Ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області Владимирської І.М. від 11.06.2018 року справу прийнято до свого провадження, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.08.2018 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01.10.2018 року призначено розгляд в режимі відеоконференції з Приморським районним судом м. Маріуполя.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.12.2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову - повернуто заявнику без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідач Молчанова Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, зазначені у відповіді на відзив на адміністративний позов, підтримала, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Григораш Д.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких зазначив, що 10.06.2017 року ОСОБА_1 через пункт пропуску «Славутич-Комарин» в зоні діяльності митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС на митну територію України ввезено автотранспортний засіб марки «PEUGEOT 206CC» реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Литовська Республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN НОМЕР_2 , по каналу спрощеного митного контролю «Зелений коридор» у митному режимі транзиту. Згідно ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів - 5 діб). З огляду на те, що вищевказаний автомобіль за межі митної території України після 10.06.2017 року не вивозився, у інший митний режим не поміщувався та від позивача не надходило заяв щодо настання аварії, дії обставин непереборної сили, протиправних дій третіх осіб стосовно зазначеного транспортного засобу, постановою Донецької митниці ДФС від 28.11.2017 року № 0129/70000/17 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. 00 коп. Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 порушує вимоги та обмеження, встановлені главою 17 МК України, та використовує автотранспортний засіб, стовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з яким надано такі пільги. Постановою заступника начальника Донецької митниці ДФС від 06.03.2018 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 581 979 грн. 48 коп. Розгляд справи, в тому числі і повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду, збирання та дослідження доказів були здійснення в порядку, передбаченому Митним кодексом України. Зазначені в позові та в запереченнях на відзив доводи позивача вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав в своїх рішеннях, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36).

Суд або трибунал у змістовному значенні визначається за судовими функціями, тобто визначенням питань, що знаходяться у межах повноважень органу, що засновані на нормах права, і після проведення провадження у передбаченому законом порядку (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36; Cyprus v. Turkey (Кіпр проти Туреччини) [ВП], § 233).

Право винесення рішення входить у визначення поняття «суд». Провадження повинні забезпечувати «визначення судом проблем у спорі» відповідно до статті 6 § 1 (Benthem v. the Netherlands (Бентем проти Нідерландів), § 40).

Для виконання статті 6 § 1 «суд» не повинен представляти собою суд загальної юрисдикції за стандартним механізмом судочинства у державі. Він може бути призначений для вирішення конкретних питань, які можуть бути відповідно розглянуті поза межами звичайної судової системи. Для виконання вимог статті 6 § 1 важливо забезпечити виконання відповідних гарантій (Rolf Gustafson v. Sweden (Рольф Густафсон проти Швеції), § 45).

Отже, «суд» може являти собою орган, заснований з метою вирішення обмеженою кількості питань, за умови, що він завжди забезпечує відповідні гарантії (Lithgow and Others v. the United Kingdom (Літґоу та інші проти Сполученого Королівства), § 201 - у контексті арбітражного суду).

Лише той факт, що орган виконує багато функцій (адміністративну, регулятивну, судову, консультативну та дисциплінарну) не суперечить визначенню органу як «суду» (H. v. Belgium (Х. проти Бельгії), § 50).

Право винесення остаточного рішення, що не може бути змінено несудовим органом на шкоду особі, є невід`ємною ознакою поняття «суд» (Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів), § 45). Одним з найважливіших принципів норм права є принцип юридичної визначеності, який, між іншим, вимагає, що у випадку, коли суд виніс рішення у справі, питання більше не може ставитися під сумнів (Brumarescu v. Romania (Брумареску проти Румунії).

Підсумовуючи вищевикладена та з огляду на сукупність наданих законодавством органам фіскальної служби прав в справах щодо порушення митних правил, слід зазначити, що повноваження Донецької митниці ДФС в даному випадку підпадає під поняття «суд» в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з чим, на думку суду, під час розгляду справи про порушення митних правил повинно бути дотримано не лише норм матеріального права, а й витримано процесуальний порядок розгляду справи з дотримання усіх прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Визначаючи чи було в цілому дотримано вимог чинного законодавства під час здійснення провадження та притягнення до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу України, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 90 Митного кодексу України (далі - МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 522 Митного кодексу України справи про порушення митних правил, передбачені статями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

У силу статті 523 Митного кодексу України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Поняття адміністративного правопорушення відображено у частині першій статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. ст. 458, 459 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність. Адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом. Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Митного кодексу України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.491 МК України одною з підстав для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил. Статтею 494 МК України визначено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Слід врахувати, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність, тобто це сукупність певних ознак які треба встановити і без яких неможливо складання протоколу про порушення митних правил.

Адміністративне правопорушення це конкретне діяння (факт, явище, подія), що відбулося (мало місце) у реальній дійсності.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Справа про порушення митних правил може бути заведена тільки в тому випадку, коли є достатні дані, які свідчать про наявність ознак правопорушення.

Недопустимим є заведення справи про порушення митних правил на підставі припущень або відомостей про правопорушення, достовірність яких викликає сумніви.

Коли порушується справа про порушення митних правил потрібно також переконатися у відсутності обставин, які виключають провадження у справі, зокрема передбачених ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

25 жовтня 2017 року головним державним інспектором другого відділу оперативного реагування Управління протидії митним правопорушенням Донецької митниці ДФС Дрогіним О.І., складено відносно позивача протокол про порушення митних правил № 0129/7000/17 за ч. 3 ст. 470 МК України (а.с. 151-152).

Як вбачається із змісту протоколу, 12.09.2017 року на адресу Донецької митниці ДФС надійшов лист Чернігівської митниці ДФС № 3848/25-70-20-04 «Щодо здійснення перевірочних заходів». В рамках проведення операції «Рубіж-2017» під час перевірочних заходів, з використання баз даних АСМО «Інспектор» та програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» Єдиної автоматизованої інформаційної системи встановлено, що 10.06.2017 року громадянкою України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС ввезено на митну територію України автотранспортний засіб марки «PEUGEOT 206CC» реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Литовська Республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN НОМЕР_2 , по смузі руху «Зелений коридор» у митному режимі транзиту.

Постановою Донецької митниці ДФС від 28.11.2017 року № 0129/70000/17 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. 00 коп., оскільки остання перевищила встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більш ніж десять діб (а.с. 153-154).

Згідно супровідного листа № 7679/М/05-70-20-02 від 28.11.2017 року копію постанови направлено позивачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 154 на звороті).

Крім того, на адресу позивача направлено попередження про дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (а.с. 155).

06 лютого 2018 року головним державним інспектором другого відділу оперативного реагування Управління протидії митним правопорушенням Донецької митниці ДФС Дрогіним О.І., складено відносно позивача протокол про порушення митних правил № 0025/7000/18 за ст. 485 МК України (а.с. 129-131).

Як вбачається із змісту протоколу, в рамках проведення операції «Рубіж-2017» під час перевірочних заходів, з використання баз даних АСМО «Інспектор» та програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» Єдиної автоматизованої інформаційної системи встановлено, що 10.06.2017 року громадянкою України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС ввезено на митну територію України автотранспортний засіб марки «PEUGEOT 206CC» реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Литовська Республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN НОМЕР_2 , по смузі руху «Зелений коридор» у митному режимі транзиту. Пільги у вигляді умовного повного звільненню від оподаткування транспортного засобу, який переміщується в митному режимі транзиту, надані ОСОБА_1 виключно у разі дотримання нею вимог та обмежень, встановлених главою 17 Митного кодексу України та виключно з переміщення цього транспортного засобу між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів, без якого його використання, в термін визначений ст. 95 МК України. Постановою Донецької митниці ДФС від 28.11.2017 року в справі про порушення митних правил № 0129/70000/17 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, а саме перевищення встановленого МК України строку доставки транспортного засобу марки більше ніж на десять діб. Згідно перевірки інформації баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС, транспортний засіб марки «PEUGEOT 206CC» реєстраційний номер НОМЕР_3 митної території України після 28.11.2017 року не вивозився та у інший митний режим, згідно діючого законодавства, не розміщувався. Вказаними діями громадянка ОСОБА_1 порушує вимоги та обмеження встановлені главою 17 МК України та використовує транспортний засіб марки «PEUGEOT 206CC» реєстраційний номер НОМЕР_1 , стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Відповідно до листа Управління адміністрування митних платежів Донецької митниці ДФС від 12.12.2017 № 640/ВН/05-70-19-01, сума пільг наданих у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування громадянці ОСОБА_1 при ввезенні транспортного засобу марки «PEUGEOT 206CC» реєстраційний номер НОМЕР_1 складає НОМЕР_4 грн. 16 коп. Таким чином, ОСОБА_1 використовує транспортний засіб марки «PEUGEOT 206CC» реєстраційний номер НОМЕР_1 , стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму 193993 грн. 16 коп., в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Таким чином, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України (а.с. 129-131).

Постановою заступника начальника Донецької митниці ДФС від 06.03.2018 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 581 979 грн. 48 коп. (а.с. 125-126).

Таким чином, надаючи оцінку прийнятій Донецькою митницею ДФС від 06.03.2018 року постанові, приведеним та дослідженими під час розгляду справи доказам, на підставі яких було прийнято вказане рішення, суд вважає, що під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України в цілому було дотримано вимог матеріального права, тому суд вважає необґрунтованими доводи позивача в цій частині.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи про порушення митних прав № 0025/70000/18 Донецькою митницею ДФС об`єктивно встановлено факт невиконання ОСОБА_1 вимог режиму транзиту (дотримання мети ввезення та обов`язкового його вивезення за межі митної території України або поміщення в інший митний режим) використання транспортного засобу «PEUGEOT 206CC» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не за цільовим призначенням.

Суд критично відноситься до доводів позивача щодо ґрунтування висновків відповідача про використання позивачем автомобіля поміщеного у митний режим транзиту та стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, лише на підставі факту порушення позивачем строку транзитного перевезення, встановленого ст. 95 МК України, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про порушення митних правил.

Слід також зауважити, що згідно з пунктом першим частини другої статті 95 МК України до строків транзитних перевезень не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу - аварії або дії обставин непереборної сили.

Відповідно до частини першої статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 цього Кодексу, внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, умовами звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, згідно із цією статтею, є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Разом з тим, пунктом другим частини першої статті 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Пунктом 6 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 (далі - Порядок № 657) визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні, діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Також цим пунктом передбачено, що разом із вказаною заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

Отже, не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків можливе за таких умов: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування особою, відповідальною за дотримання митного режиму найближчого митного органу про обставини події.

Проте, всупереч статті 192 МК України та Порядку № 657, ОСОБА_1 до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту з повідомленням про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та про місцезнаходження товарів і транспортних засобів не зверталась.

Докази, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили, позивач до суду не надала, як і відсутні будь-які докази того, що автомобіль вивезено з території України його власником.

Суд також вважає безпідставними доводи позивача, щодо порушень відповідачем вимог закону при визначенні вартості транспортного засобу без його огляд, дослідження його технічного стану, оскільки висновок № 305 судової авто-товарознавчої експертиза за матеріалами справи про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 14.02.2018 року було проведено незалежною експертною установою Донецьким НДІСЕ з використанням Національного стандарту № 1 «Загальні принципи оцінки майна та майнових прав» затверджених постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 року, Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 145/5/2092 від 24.11.2003 року, Інструкції № 53/5 про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (зі змінами відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 144/5 від 30.12.2004 року), інтернет ресурсів «mobile de» Німеччина 2017 рік, довідника «Каталог двигунів» ІОЦ СЕУ 2002 рік, Державного стандарту України ДСТУ 3649-97. Визначення ринкової вартості автомобіля PEUGEOT 206CC» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснено станом на 10.06.2017 року, тобто на день ввезення транспортного засобу на митну територію України.

Отже, на думку суду, відповідачем доведено факт дотримання вимог чинного законодавства під час визначення вартості транспортного засобу для визначення несплаченої суми митних платежів

Згідно ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у

Надаючи оцінку доводам позивача щодо порушення Донецькою митницею ДФС строків притягнення її до відповідальності, суд находить їх необґрунтованими, так як про порушення митних правил відповідачем стало відомо 12.09.2019 року на підставі листа Чернігівської митниці ДФС № 3848/25-70-20-04 від 12.09.2019 року (а.с. 133-136), що підтверджується протоколом про порушення митних правил від 25.10.2018 року (а.с. 151 -152). Тоді як, притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відбулося 06.03.2019 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня виявлення адміністративного правопорушення.

Доводи позивача про відсутність в протоколі про порушення митних правил обставин вчинення порушення, місця, часу, виду та характер порушення митних правил, також не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наданою копією вказаного протоколу, який міститься в матеріалах справи.

Натомість, досліджуючи дотримання відповідачем норм процесуального прав, суд вважає доводи позивача в цій частині є частково прийнятними та такими, що заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно ст. 63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Згідно ст. 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Статтею 526 Митного кодексу передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06.02.2018 року, ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи за ст. 485 Митного кодексу України відбудеться 01 березня 2018 року об 11 годині 00 хвилин за адресою : 87510 , Україна, м. Маріуполь, пр. Луніна, буд. № 1 (а.с. 131).

Відповідно до поштового повідомлення протокол про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06.02.2018 року було отримано Михайловим 12.02.2018 року (а.с. 132).

За змістом частини першої статті 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною першою статті 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Як вбачається з повідомлення Донецької митниці ДФС від 02.03.2018 року № 1642/10/05-70-20-02, розгляд справи за ст. 485 Митного кодексу України відносно ОСОБА_1 відбудеться 06 березня 2018 року об 11 годині 00 хвилин за адресою : АДРЕСА_3 Луніна, буд. № 1 , дане повідомлення отримано 11.04.2018 р. разом з постановою (про що свідчать, дані в постанові та повідомлені з датою 11.04.2018 р. на печатці поштового зв`язку). Даних про те, що ОСОБА_1 завчасно була повідомлена про розгляд справи, відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу, що особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Також Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, передбачає право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона у справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь у ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб не тільки знати про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Зокрема, позивач ОСОБА_1 наполягає на тому, що повідомлення Донецької митниці ДФС від 02.03.2018 року № 1642/10/05-70-20-02, з датою призначення розгляд справи на 06 березня 2019 року, нею було отримано в квітні 2018 року. Тоді як, відповідач не надає жодних належних та допустимих доказів щодо належного сповіщення позивача про дату, час та місце розгляду справи саме 06 березня 2018 року і за три доби до дня розгляду справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку мало місце порушення відповідачем норм процесуального права при розгляді справи, що в свою чергу зумовило порушення прав позивача передбачених ст. 498 Митного кодексу України, в тому числі і права на захист.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та встановлені судом під час судового розгляду справи порушення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнати протиправною постанову про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06 березня 2018 року та скасувати її, а справу про порушення митних правил - закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) до Донецької митниці Державної фіскальної служби України (юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Луніна, буд. № 1, код за ) про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною постанову заступника начальника Донецької митниці Державної фіскальної служби України про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06 березня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу України.

Постанову заступника начальника Донецької митниці Державної фіскальної служби України про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06 березня 2018 року - скасувати, справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська