Справа № 240/7865/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7865/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

21 листопада 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці на підставі довідок Апеляційного суду Житомирської області від 18 грудня 2018 року №03-23/225/2018 з 04 грудня 2018 року та від 14 січня 2019 року №03-23/36/2019 виданої Житомирським апеляційним судом з 01 січня 2019 року; зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 88% суддівської винагороди, відповідно до довідки Апеляційного суду Житомирської області від 18 грудня 2018 року №03-23/225/2018 з 04 грудня 2018 року та довідки Житомирського апеляційного суду від 14 січня 2019 року №03-23/36/2019 з 01 січня 2019 року без обмеження граничних розмірів, з урахуванням фактично проведених виплат.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на п.4 розділу ІІ Порядку №3-1, згідно з яким перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди, тобто перерахунок ОСОБА_1 проведено з 01.01.2019 року та 01.02.2019 року відповідно.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 15 грудня 2016 року перебуває на обліку в Житомирському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці в розмірі 88 % від грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді апеляційного суду Житомирської області.

У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018 щодо неконституційності окремих положень частини 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" в частині визначення розміру суддівської винагороди позивач звернувся до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому, позивач подав довідку Апеляційного суду Житомирської області від 18 грудня 2018 №03-23/225/2018 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої станом на 04.12.2018 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання складає 52 331,40 грн (а.с. 11).

У подальшому, позивач звернувся до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 та подав довідку Житомирського апеляційного суду від 14.01.2019 №03-23/36/2019 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої станом на 01.01.2019 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання складає 57 054,60 грн (а.с. 12).

Житомирським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2019 року та 01 лютого 2019 року відповідно.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищевказаних довідок без урахування дати виникнення права на такий перерахунок, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з моменту зміни розміру складових суддівської винагороди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.ч.1-4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VІІІ (далі - Закон №1402-VІІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, Закон №1402-VІІІ пов`язує право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді.

Рішенням Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

В п.3 резолютивної частини вказаного рішення зазначено, що положення частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VІII, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 04.12.2018 року змінився розмір посадового окладу судді за відповідною посадою, який є складовою суддівської винагороди.

Таким чином, право позивача на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень статті 142 Закону № 1402-VІІІ виникло з 04.12.2018 року.

Абзацом другим пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІІІ встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921,00 грн, що в свою чергу призвело до збільшення посадового окладу судді за відповідною посадою.

Таким чином, у судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2019 року виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням посадового окладу судді за відповідною посадою, розрахованого, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

Як встановлено з матеріалів справи, в обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на п.4 розділу ІІ Порядку №3-1.

Колегія суддів вважає вказані вище доводи відповідача необґрунтованими, виходячи з наступного.

Статтею 7 КАС України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Отже, правову оцінку предмету спору, в т.ч. доводам сторін, суд надає із застосуванням джерел права згідно з нормами статті 7 КАС України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.03.2017 № 5-1) затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок №3-1 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку №3-1 заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Згідно з п.2 розділу ІІ Порядку №3-1 звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

П.4 розділу ІІ Порядку №3-1 передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Водночас, оскільки Закон №1402-VІІІ пов`язує право на перерахунок щомісячного довічного утримання зі зміною розміру складових суддівської винагороди, то положення п.4 розділу ІІ Порядку №3-1 суперечать ч.4 ст.142 Закону №1402-VІІІ.

При цьому Закон № 1402-VІІІ не містить положень про те, що Пенсійний фонд України має повноваження визначати умови та порядок перерахунку щомісячного довічного утримання, зокрема, в частині визначення періоду та з якого часу здійснюється такий перерахунок.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону №1402-VІІІ, чинного на час їх виникнення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену в постанові від 24 липня 2019 року у справі №686/13384/17.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Ч.5 ст.45 Закону №1058-IV визначає строки перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №1058-IV.

Відповідно до ч.5 ст.116 Закону №1402-VІІІ за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Статус судді у відставці визначено Розділом Х Закону №1402-VІІІ, зокрема, ст.142 передбачає підстави та умови призначення та перерахунку пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону №1402-VІІІ підстави для перерахунку довічного грошового утримання судді виникають у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, що пов`язано із внесенням змін до законодавства України.

Таким чином, право на призначення, підстави перерахунку та розміри довічного грошового утримання судді визначаються статтею ст.142 Закону №1402-VІІІ.

Випадки застосування норм Закону №1058-IV встановлені в ч.1-2 ст.142 Закону №1402-VІІІ.

У зв`язку з наведеним положення ст.142 Закону №1402-VІІІ є спеціальними відносно норм Закону №1058-IV, а тому окремі правові норми Закону №1058-IV застосовуються до відносин щодо призначення та перерахунку пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у випадках, коли це прямо передбачено ст.142 Закону №1402-VІІІ.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Водночас, правові підстави для призначення і перерахунку довічного грошового утримання судді, а також розміри такого утримання регулюються Законом №1402-VІІІ.

Таким чином, з урахуванням вимог ч.6 ст.7 КАС України, для визначення порядку дій пенсійного органу при перерахунку довічного грошового утримання норми інших нормативно-правових актів, ніж ст.142 Закону №1402-VІІІ не застосовуються.

Отже, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 листопада 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.