Справа № 216/1069/17(2-а/216/9/19)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 216/1069/17(2-а/216/9/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 жовтня 2019 року (суддя 1-ої інстанції Бутенко М.В.) у справі №216/1069/17(2-а/216/9/19) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ротатенка Віктора Володимировича, треті особи: Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, Державна казначейська служба України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви а.с. 37-42) до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ротатенка Віктора Володимировича, треті особи: Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, Державна казначейська служба України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР № 796234 від 26.02.2017 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат у відповідності до постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 та ст. 56 Конституції України.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення вимог п. 18.1 ПДР України (наближення позивача до нерегульованого пішохідного переходу, позивач не зменшив швидкість та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, чим створив небезпеку для пішохода) є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки коли позивач під`їжджав по переходу, то чітко бачив, як на проїзну частину вийшов пішохід та почав перетинати вул. Соборності з права на ліво по ходу його руху. При цьому, позивач рухався у крайній лівій смузі та коли перетинав перехід, то пішохід йшов по крайній правій смузі.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Постанову серії АР № 796234 від 26.02.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху скасовано, закрито справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач зазначає, що під час патрулювання 26.02.2017 року о 09 год. 55 хв. у м. Кривому Розі по пр-ту. Металургів, 21а був помічений автомобіль марки Chery Tiggo, державний номерний знак НОМЕР_2 водій якого, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився щоб надати перевагу в русі пішохода, чим порушив п. 18.1 ПДР, після чого був зупинений поліцейськими. Вказані обставини підтверджуються наявним відеозаписом з реєстратора встановленого в службовому автомобілі патрульного: файл « » о 25 сек., з якого вбачається автомобіль позивача, який наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкості, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, чим створив небезпеку. При цьому, позивач бачив пішохода, мав змогу зупинитись та надати йому дорогу. Відповідач вважає, що постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 26.02.2017 о 09 годині 55 хвилин в м. Кривий Ріг на пр. Металургів біля будинку 21 а інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ротатенко Віктором Володимировичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 796234 від 26.02.2017, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Підставою для складення означеної постанови став встановлений відповідачем факт, що позивач - ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chery Tiggo, державний номерний знак НОМЕР_2 на нерегульованому пішохідному переході, наближаючись до нього, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився для надання їм дороги, чим створив небезпеку для пішохода, та порушив п.18.1 ПДР України.

Позивач проти вчинення ним означеного вище адміністративного правопорушення заперечує, вказує на безпідставність застосованого адміністративного стягнення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до відповідальності, оскільки у момент проїзду позивачем нерегульованого пішохідного переходу, пішохід тільки почав перетин дороги цим пішохідним переходом по крайній правій смузі, при цьому пішохід рухаючись, швидкості не зменшував, на пішохідному переході не зупинився, що свідчить про відсутність перешкод та небезпеки для нього, що підтверджено відеозаписом. З приводу решти заявлених позовних вимог суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно положень п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1 ПДР України).

Пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч (п. 1.10 ПДР України).

Відповідно до п.18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

З дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису, який був долучений відповідачем до заперечень на адміністративний позов, вбачається, що за період часу ведення відео фіксації руху автотранспорту, яким керував позивач, останній пересік два нерегульованих пішохідних переходів. Транспортний засіб Chery Tiggo, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував позивач рухався по крайній лівій смузі руху. У обидва випадках позивач пропускав пішоходів, які опинялись перед авто, перешкод для пішоходів, які починали рухатись з крайньої правої смуги, перешкод не вчинив, оскільки, як вбачається з відеозапису, пішоходи продовжували рух по пішохідному переходу не змінюючи швидкості та не зупиняючись.

Таким чином доводи відповідача, що позивачем не було здійснено зменшення швидкості не відповідає дійсності, а також є помилковими висновки щодо ненадання порушення позивачем п.18.1 ПДР України.

Отже колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції про не доведення відповідачем факту порушення позивачем п.18.1 Правил дорожнього руху.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення від серії АР № 796234 від 26.02.2017.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення про часткове задоволення позову з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 жовтня 2019 року у справі №216/1069/17(2-а/216/9/19) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ротатенка Віктора Володимировича, треті особи: Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, Державна казначейська служба України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Постанова складена і підписана 19 листопада 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак