Справа № 640/14396/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 листопада 2019 року № 640/14396/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Шуст Н.А., за участі: представника позивача - Євтєхова Є.А., представника відповідача - Цісар Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР"
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправним та скасування в частині податкового повідомлення - рішення від 24.07.2019 №, -
На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18 листопада 2019 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "КИЇВСТАР" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53, ) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд 11 Г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2019 № в частині штрафу на суму 359 958, 60 грн. та 637, 03 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позитивне значення штрафу за спірним ППР, яке отримав відповідач при множенні проценту на від`ємне значення суми податку на додану вартість зі спірних розрахунків коригування до податкових накладних є рахунковою помилкою внаслідок неправильного застосування відповідачем арифметичного правила множення додатних і від`ємних чисел. Крім того, позивач зазначив, що порушення, які на думку відповідача вчинені позивачем, виявлено внаслідок проведення повторної камеральної перевірки, яка є незаконною, а спірне ППР за її наслідками автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що виходячи з наведених положень Податкового кодексу України, законодавець не розмежовує податкові накладні/розрахунки коригування з додатними значеннями та податкові накладні/розрахунки коригування з від`ємними значеннями, якщо має місце несвоєчасна реєстрація, а отже контролюючий орган в межах повноважень та відповідно до ст. 75, 76 та 102 Податкового кодексу України провів камеральну перевірку. Також, відповідач наголосив на практиці Верховного Суду щодо застосування спірних норм права щодо реєстрації податкових накладних, де зазначено, що для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

В судовому засіданні 10.10.2019 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження у справі та призначення справу до судового розгляду по суті.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що доводи відповідача є помилковими, а позивач не погоджується з правомірністю розрахунку штрафу , оскільки наявна арифметична помилка.

В судовому засіданні 18 листопада 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 18 листопада 2019 року проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в його задоволенні, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 18 листопада 2019 року на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.01.2018 по 31.05.2019 ПрАТ «Київстар».

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт перевірки від 04.07.2019 №1978/28-10-44-06/21673832, згідно з висновками якого перевіркою встановлено порушення ПрАТ «Київстар» пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, зазначених в Таблиці 1 до акта перевірки.

На підставі акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.07.2019 №, яким до позивача за затримку реєстрації податкових накладних застосовано загальну суму штрафу в розмірі 365 895, 08 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 24.07.2019 № протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до підпункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз статті 201, пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.09.2018 року по справі №816/1488/17.

При цьому, позивач, наполягаючи на задоволенні позовних вимог наголошує на тому, що оскільки суми, зазначені в рахунках-коригування до податкових накладних були від`ємними то відсутнє недоотримання бюджетом податку, тобто, оскільки розрахунки коригування мали від`ємне значення, то неможливо застосувати плюсовий штраф за несвоєчасну реєстрацію таких розрахунків, водночас від`ємне значення штрафу нівелює саме поняття штрафу.

Проте, суд не погоджується з такими доводами відповідача, позаяк приписами Податкового кодексу України не встановлено жодних обмежень чи виключень щодо незастосування штрафів у разі порушення граничних термінів реєстрації розрахунків коригування з від`ємним значенням, тобто Кодекс не розмежовує відповідальність за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в залежності від того чи мають вони плюсові чи від`ємні числові значення.

Натомість, приписами податкового законодавства встановлено та підтверджено чисельною практикою Верховного Суду, виключний випадок, в разі якого не застосовуються штрафні санкції за порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної (та відповідно розрахунку коригування до такої накладної) в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме, у разі якщо порушений строк реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Поряд з цим, необхідно наголосити, що в підготовчому судовому засіданні 18.11.2019 представник позивача власне підтвердив наявність обов`язку у Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" щодо реєстрації спірних розрахунків коригування до податкових накладних, більше того, представник позивача на запитання суду відповів, що позивачем було пропущено граничні строки реєстрації розрахунків коригування, тобто фактично висновки акта перевірки в частині порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування ним не заперечуються, однак, позивач не згоден з плюсовим розрахунком штрафних санкцій по від`ємним розрахункам коригування, оцінку чому судом надано вище.

Стосовно посилань позивача на протиправність повторного проведення камеральної перевірки за аналогічний в частині період, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи актом від 04.07.2019 №1978/28-10-44-06/21673832 оформлено результати камеральної перевірки ПрАТ «Київстар» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за період з 01.01.2018 по 31.05.2019.

Також, матеріали справи місять копію акта перевірки від 15.03.2019 №801/28-10-44-06/21673832, який оформлено за результатами камеральної перевірки ПрАТ «Київстар» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН за період з 01.01.2017 по 31.01.2019.

З наведеного вбачається, що предмети перевірок, результати яких відображено в акті від 15.03.2019 №801/28-10-44-06/21673832 та акті від 04.07.2019 №1978/28-10-44-06/21673832 є ідентичними - своєчасність реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а період, який перевірявся частково збігається для обох перевірок в частині періоду з 01.01.2018 по 31.01.2019.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент перевірки) встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Як зазначено у пункті 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом під час судового розгляду справи, податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних, які були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних в період з 01.01.2018 по 31.01.2019 були перевірені як в межах перевірки, результатами якої оформлені актом від 04.07.2019, так і в межах в межах перевіри, результати якої оформлені актом від 15.03.2019.

При цьому, суд наголошує, що проведення повторної камеральної перевірки з тих самих питань Податковим кодексом України не передбачено.

Аналогічна правова позиція щодо проведення повторної камеральної перевірки висловлена Верховним Судом у постанові від 05.02.2019 по справі №824/51/16-а.

Відтак, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку щодо протиправності висновків акта перевірки від 04.07.2019 №1978/28-10-44-06/21673832 про порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в тій частині податкових накладних/розрахунків коригування, які були предметом перевірки, результати якої оформлені актом від 15.03.2019.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариство "КИЇВСТАР" (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 24.07.2019 № в частині штрафу на суму 360 594, 39 грн., в частині штрафу на суму 5 307, 69 грн. - залишити в силі.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20 листопада 2019 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа