Справа № 200/8732/19-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 р. Справа№200/8732/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Дяченка А.В., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними, скасування рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску,-

за участю представників сторін:

представник позивача- Рибалка О.С., ордер

представник відповідача- Кравченко О.С., довіреність

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 27.03.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 136 851,58 грн. (сто тридцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят одна гривня 58 коп.),

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 27.03.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 4 631,71 грн. (чотири тисячі шістсот тридцять одна гривня 71 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є фізичною особою-підприємцем та перебуває на обліку у Торецькій ДПІ (Костянтинівсько-Дружківське управління ГУ ДФС у Донецькій області). За результатами планової перевірки підприємницької діяльності позивача 01.10.2018 року був складений акт перевірки № 117/05-99-13-02/ НОМЕР_1 , із висновками якого позивач не погодилася. На підставі цього акту відповідачем були прийняті рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 05.11.2018 №№ 2, . Зазначені рішення були оскаржені в адміністративному порядку. 18.01.2019 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги, за результатом якого оскаржувані рішення відповідача від 05.11.2018 №№ та скасовані, ГУ ДФС у Донецькій області зобов`язано винести та направити нові рішення відповідно до чинного законодавства. 27.03.2019 відповідачем винесено нові рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № та № на суму 4 631,71 грн. та 136 851, 58 грн. відповідно. 26.04.2019 року на адресу Державної фіскальної служби України направлено скарги на рішення відповідача від 27.03.2019 №№ та . 26.06.2019 року позивачем отримано рішення Державної фіскальної служби України про розгляд скарг від 31.05.2019 № 25256/6/99-99-11-05-02-02-25. На думку ДФС України, скарги позивача на спірні рішення №№ та не підлягають розгляду, оскільки питання, що були поставлені у скаргах, були вирішені по суті раніше.

Позивач вважає, що оскільки вона перебуває на обліку у Торецькому відділенні Костянтинівської ОДПІ, вона звільнена від сплати єдиного внеску на час проведення АТО в розумінні норми Закону України Про тимчасові заходи на період проведення АТО, а вимоги ГУ ДФС у Донецькій області є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 200/8732/19-а позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду документу про сплату судового збору у визначеному розмірі, або доказів на підтвердження матеріального становища позивача.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/8732/19-а в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними, скасування рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску призначено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17 жовтня 2019 року.

02 жовтня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, відповідачем надано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що відповідно до акту документальної планової виїзної перевірки від 01.10.2018 № 1117/05-99-13-02/ НОМЕР_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2017 ФОП ОСОБА_1 встановлені порушення, за результатом яких винесені рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 05.11.2018 за № у сумі 136 851,58 грн. та № у сумі 4 631,71 грн. Згідно листа ДФС України від 18.01.2019 року №2671/6/99-99-11-05-02-25 складено нові рішення від 27.03.2019 року № на суму 136 851,58 грн. та № на суму 4 631,71 грн., які отримані позивачем особисто 25.04.2019 року.

У підготовчому засіданні 17 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18 листопада 2019 року о 13:00 годині.

У судове засідання призначене на 18 листопада 2019 року з`явилися повноважні представники сторін.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові та відзиві, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 11.08.2005 року зареєстрована як фізична особа-підприємець 11.08.2005 року номер запису: 2 258 000 0000 000636, в стані припинення не перебуває, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З 16.08.2005 року перебуває на обліку в Торецькій ОДПІ (Костянтинівсько-Дружківського управління Головного управління ДФС у Донецькій області) за № 1552Н.

За результатом документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2017 року посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області складено Акт перевірки від 01.10.2018 року № 1117/05-99-13-02/ НОМЕР_1 , яким було встановлено порушення, окрім інших порушень:

- пункту 7 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI, із змінами та доповненнями (в редакції яка діяла до 24.12.2015 року), пункту 1 частини 2 статті 6, частини 5 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI, з урахуванням змін, внесених Законом України від 28.12.2014 року № 77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації доходу оплати праці», абзацу 1 пункту 9 розділу Ш Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, пункту 3.5 розділу III Інструкції «Про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затверджену наказом Міндоходів України від 09.09.2013 року № 455, зареєстровано в Міністерстві юстиції 19.09.2013р. № 1622/24154, в результаті чого встановлено заниження єдиного внеску з сум заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, та з добутку до мінімальної заробітної плати, на який нараховується єдиний внесок, на загальну суму 4074,60 грн., у тому числі за листопад 2014 року на суму 0,90 грн., за лютий 2015 року на суму 258,26 грн., за травень 2015 року на суму 418,05 грн., за червень 2015 року на суму 418,05 грн., за липень 2015 року на суму 418,05 грн., за серпень 2015 року на суму 418,05 грн., за вересень 2015 року на суму 535,81 грн., за жовтень 2015 року на суму 535,81 грн., за листопад 2015 року на суму 535,81 грн., за грудень 2015 року на суму 535,81 грн.,

- пункту 2 частини 1 статті 7, частини 3 статті 7, частини 5 статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464- VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 171 151,42 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 80 709,42 грн., за 2016 рік на суму 90 442,0 грн., за рахунок заниження бази нарахування єдиного внеску, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної величини.

05 листопада 2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесені рішення № та рішення № на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування якими нараховано ОСОБА_1 пеню в розмірі 136 851,58 грн. та 4 631,71 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 18.01.2019 року №2668/6/99-99-11-05-02-25, скарги позивача від 17.12.2018 року щодо скасування рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 05.11.2018 року № та № задоволено частково, рішення скасовані та зобов`язано ГУ ДФС у Донецькій області винести та направити позивачу нові рішення.

27 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесено рішення № на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування яким нараховано ОСОБА_1 пеню в розмірі 4 631,71 грн. за період з 20.12.2014 року до 09.11.2018 року. Період застосування пені з 20.12.2014 року по 08.11.2018 року підтверджується розрахунком пені по акту документальної планової виїзної перевірки від 01.10.2018 року №1117/05-99-13-02/ НОМЕР_1 .

27 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесено рішення № на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування яким нараховано ОСОБА_1 пеню в розмірі 136 851,58 грн. за період з 20.02.2016 року до 09.11.2018 року. Період застосування пені з 20.02.2016 року по 08.11.2018 року підтверджується розрахунком пені по акту документальної планової виїзної перевірки від 01.10.2018 року №1117/05-99-13-02/ НОМЕР_1 .

Не погодившись з рішеннями відповідача від 27.03.2019 року № та № , позивач звернулась зі скаргами до Державної фіскальної служби України.

У рішенні Державної фіскальної служби України від 31.05.2019 року №25256/6/99-99-11-05-02-25 зазначено, що скарги ОСОБА_1 щодо скасування рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.03.2019 № та № не підлягають розгляду.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву, спірними питанням у справі є правомірність нарахування пені в сфері сплати єдиного внеску.

Суд зазначає, що набрало законної сили рішення Верховного Суду від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18 (Пз/9901/22/18) за позовом Обласної комунальної установи «Луганський центр підтримки молодіжних ініціатив та соціальних досліджень» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про скасування рішення.

У своєму рішенні від 30 березня 2018 року Верховний Суд дійшов висновку, що в контексті цієї зразкової адміністративної справи ознаками типових є предмет позову, а саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), а також перебування позивачів як платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

На підставі досліджених матеріалів адміністративної справи № 200/8732/19-а суд доходить висновку, що вона відповідає ознакам типової справи, наявні обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права. Обставини, які виключають типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм відсутні. Отже, зазначена справа розглядається як типова.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VI. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту: « 9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи, суд виходить з того, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VІ.

Місто Торецьк Донецької області, входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

Крім того, суд зауважує, що не потребує додаткового засвідчення форс-мажорних обставин, по яким чітко визначено критерій та встановлено звільнення від сплати Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Як наслідок, у відповідності до приписів Закону України №1669 позивач на період проведення антитерористичної операції звільнений від обов`язків платника єдиного внеску.

У межах спірних відносин нарахування пені відбулося за період з листопада 2014 року по лютий 2019 року, тобто, зокрема, за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Таким чином, нарахування пені позивачу за несвоєчасну сплату єдиного внеску за вищезазначений період є протиправним.

Водночас суд зазначає, що Закон № 2464-VІ не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Суд виходить з того, що пункт 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ є чинним на цей час, зміни безпосередньо до Закону № 2464-VІ щодо виключення або викладення в новій редакції тощо пункту 9-4 розділу VIII цього Закону не внесені, чим спростовуються доводи податкового органу щодо втрати чинності положень цього пункту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірних рішень в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір позивачем був сплачений у загальній сумі 1 414,83 грн. відповідно до квитанції Ощадбанк.

Таким чином, судовий збір у розмірі 1 414,83 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними, скасування рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, 87526, вул.130-ї Таганрозької дивізії, буд.114, м.Маріуполь, Донецька область) від 27.03.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 136 851,58 грн. (сто тридцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят одна гривня 58 коп.),

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, 87526, вул.130-ї Таганрозької дивізії, буд.114, м.Маріуполь, Донецька область) від 27.03.2019 № НОМЕР_2 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 4 631,71 грн. (чотири тисячі шістсот тридцять одна гривня 71 коп.).

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, вул.130-ї Таганрозької дивізії, буд.114, м.Маріуполь, Донецька область) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 414,83 грн. (одна тисяча чотириста чотирнадцять гривень 83 коп.).

Вступну та резолютивну частину рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 18 листопада 2019 року в присутності представників сторін.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22 листопада 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя П.В. Кочанова