Справа № 520/9749/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 р. № 520/9749/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ №221 від 06.09.2019 Головного управління ДПС у Харківській області "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "ТЕРРА" ().

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ Головного управління ДПС у Харківській області є протиправним та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду від 19.09.2019 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представником Головного управління ДПС у Харківській області до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що наказ відповідача є правомірним, та відповідає вимогам чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.09.2019 винесено наказ Головного управління ДПС у Харківській області №221 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТЕРРА».

На виконання зазначеного наказу, 11.09.2019 здійснено вихід фахівців Головного управління ДПС у Харківській області для проведення перевірки, але до перевірки фахівці ГУ ДПС у Харківській області допущені не були, про що ними складено відповідний «Акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки».

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється, в тому числі, шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до ст. 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Положеннями пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, що кореспондується з приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Кодексу.

У відповідності до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 73 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Загальні вимоги до порядку організації та проведення фактичної перевірки унормовані приписами статті 80 Податкового кодексу України.

Відповідно до норм пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених Кодексом, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підпункт 80.2.7).

Відповідно до норм пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених Кодексом, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2).

Відповідно до ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; здійснюють контроль за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість; використовують під час виконання своїх посадових (службових) обов`язків податкову інформацію з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом.

Відповідачем зазначено, що за результатами аналізу інформації, яка перебуває у розпорядженні ГУ ДПС у Харківській області було встановлено, що TOB «ТЕРРА» здійснює діяльність на загальній системі оподаткування. Відповідно до податкової декларації дохід за 2018 рік складає 206702916,00 грн.

Відповідно до наданої звітності про суми нарахованого єдиного внеску ТОВ «ТЕРРА» використовує працю 244 найманих працівників, середня заробітна плата складає 3896,00 грн., що нижче за рівень законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати в Україні.

Також, відповідно до даних відповідача, проаналізувавши податкову звітність, встановлено, що деякі співробітники у липні 2019 року отримали заробітну плату на рівні нижчому за законодавчо встановлений мінімум, а саме: ОСОБА_1 - 1974, 70 грн., ОСОБА_2 - 2104,35 грн., ОСОБА_3 - 1375,00 грн. тощо. Дані працівники відпрацювали 31 календарний день, за відсутності ознаки неповного робочого дня. Все вищезазначене свідчить про заниження суми виплат роботодавцем доходів у вигляді заробітної плати із відповідним заниженням сум єдиного внеску, що перераховується до бюджету.

Щодо твердження позивача про невідповідність даних фактів дійсності суд зазначає, що якраз дані факти мали бути або підтверджені, або спростовані під час проведення перевірки на яку відповідач допущений не був. Перевірка даних фактів не є предметом дослідження у даній справі, оскільки вони повинні були бути дослідженими відповідачем під час проведення перевірки на підставі спірного наказу, яка не була проведена у зв`язку з недопуском службових осіб відповідача до її проведення.

Враховуючи вищевикладене, кількість найманих працівників, виплата середньої заробітної плати TOB «ТЕРРА» на рівні нижчому за рівень законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати при здійснення виду діяльності, який потребує значної кількості найманих робітників та обсяг доходу за 2018 рік, що ставить під сумнів можливість здійснення діяльності із залученням незначної кількості найманих працівників, та свідчить про факт виплати роботодавцем доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також з метою об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки інформації щодо використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, підтвердження або спростування факту використання праці неоформлених найманих осіб та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, ГУ ДПС у Харківській області було прийнято наказ від 06.09.2019 №221 про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТЕРРА», який повністю відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту підпунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Процедура допуску посадових осіб до проведення перевірок регламентована приписами статті 81 Податкового кодексу Кодексу і однаково застосовується як для документальних, так і для фактичних перевірок.

Згідно приписів підпункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що фактична перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки надається за умови пред`явлення копії наказу про проведення фактичної перевірки та направлення на проведення такої перевірки; у свою чергу непред`явлення таких документів є підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

У відповідності до вищенаведених вимог Кодексу Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято рішення про проведення фактичної перевірки позивача, яке оформлено наказом від 06.09.2019 №221, та видано направлення на перевірку від 06.09.2019 №18, №19, №20, №21.

Посадові особи контролюючого органу не були допущені до проведення перевірки, про що свідчить акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки №153/20-40-33-05-08/30150670 від 11.06.2019.

Суд зазначає, що посилання позивача на порушення контролюючим органом вимог Податкового кодексу України щодо відсутності в наказі підстав для призначення фактичної перевірки є безпідставним, оскільки зі змісту оскаржуваного наказу можливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки з огляду на існування в його тексті посилань на пункти Податкового кодексу України.

Жодною нормою Податкового кодексу України не передбачено такої вимоги до наказу на проведення фактичної перевірки, як перелічення та зазначення в його тексті наявної інформації чи джерел її походження. Достатнім є зазначення в тексті наказу підстави, визначеної Кодексом (у даному випадку підстава визначена пп. 80.2.7 п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України). Вказана норма не підлягає розширеному тлумаченню.

Враховуючи зазначене, оскаржуваний наказ ГУ ДПС у Харківській області «Про проведення фактичної перевірки» TOB «ТЕРРА» від 06.09.2019 №221 прийнятий за відсутності порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки, за наявності передбаченої Кодексом підстави для її проведення та дотриманням обов`язкових для цього умов.

Суд зазначає, що аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 по справі №820/4766/17, у постанові від 06.04.2018 по справі №806/646/17.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, за змістом ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З огляду на вищезазначене, можна дійти висновку про те, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас належний захист прав та інтересів особи можливий лише в разі існування спірних правовідносин, тобто в разі встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Отже, предметом оскарження в адміністративному суді можуть бути лише рішення або фактично вчинені дії суб`єкта владних повноважень, або невчинені дії за наявності обов`язку їх вчинення, що безпосередньо вплинули на права чи на обов`язки позивача у справі.

Наведені обставини свідчать про відсутність порушення контролюючим органом прав та інтересів позивача на момент звернення з позовом до суду, оскільки оскаржуваний наказ фактично виконаний не був, перевірка не проведена, наказ вичерпав термін своєї дії.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають, що начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

Окрім того, суд зазначає, що позивачем не було допущено перевіряючих до проведення перевірки, а тому на даний час наказ «Про проведення фактичної перевірки» від 06.09.2019 №221 не підлягає скасуванню в зв`язку з тим, що він вичерпав термін своєї дії та жодним чином не порушує прав позивача.

Щодо зазначення позивачем у позовній заяві, що в спірному наказі окрім адреси: вул. Учительська , буд. 1-а, м . Первомайський , вказані інші об`єкти на яких позивач не здійснює господарської діяльності, суд зазначає, що це не свідчить про відсутність підстав для проведення перевірки та не є обставиною, яка б згідно норм Податкового кодексу України свідчила про протиправність даного наказу. Окрім того, суд зазначає, що перевірка фактів здійснення господарської діяльності на цих об`єктах позивачем не є предметом дослідження у даній справі, оскільки вони повинні були бути дослідженими відповідачем під час проведення перевірки на підставі спірного наказу, яка не була проведена у зв`язку з недопуском службових осіб відповідача до її проведення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА" (вул. Учительська, буд. 1-а, м. Первомайський, Харківська область, 64105, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027, ) про скасування наказу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов