Справа № 826/7199/18
Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року

м. Київ

Справа № 826/7199/18

Провадження № 11-249апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2018 року (суддя Чудак О. М.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року (судді Лічевецький І. О., Мельничук В. П., Файдюк В. В.) у справі № 826/7199/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксани Вікторівни (далі - Нотаріус), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк» (далі - ПАТ «Альфа-банк», ПАТ відповідно), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним і скасування рішення та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати протиправним і скасувати рішення Нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 липня 2012 року з реєстраційним номером 8675098 щодо зміни умов обтяження нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Позов мотивовано тим, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 передала в іпотеку Акціонерному комерційному банку «ТАС-Комерцбанк» (далі - АКБ «ТАС-Комерцбанк»; у подальшому назва змінювалась на ПАТ «Сведбанк», ПАТ «Омега банк») квартиру АДРЕСА_1 .

3. 17 липня 2012 року відповідач прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з реєстраційним номером 8675098, яким на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року № 937 здійснив державну реєстрацію іпотеки за ПАТ «Альфа-банк».

4. Вважаючи, що право на іпотеку може виникнути лише на підставі нотаріально укладеного договору, а також посилаючись на те, що Нотаріус не вніс відомостей до розділу «Опис змін», ОСОБА_1 просила задовольнити позов.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

5. Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 14 травня 2018 року відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

6. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 09 серпня 2018 року залишив без змін ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києвавід 14 травня 2018 року.

7. Судові рішення мотивовано тим, що предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення Нотаріуса, скільки законність набуття ПАТ «Альфа-Банк» права на іпотеку, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог

8. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 в касаційній скарзі зазначила, що суд помилково застосував норми пункту 1 частини першої статті 170 КАС України та відмовив у прийнятті справи до розгляду на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

9. На думку скаржниці, спір стосується протиправних (незаконних) дій Нотаріуса під час перереєстрації відомостей (внесення змін) про іпотеку в 2012 році - як особи, яку наділено владними повноваженнями, правами державного реєстратора.

10. ОСОБА_1 також просила урахувати практику Великої Палати Верховного Суду з аналогічного правового питання, де установлено, що при розгляді справ щодо дій реєстратора відсутній цивільно-правовий спір, а такі справи підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства (справа № 815/4618/16).

11. На підставі викладеного скаржниця просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та направити справу до адміністративного суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Позиція інших учасників справи

12. На час розгляду справи відповідач та третя особа відзивів на касаційну скаргу не надіслали.

Рух касаційної скарги

13. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 10 жовтня 2018 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, а ухвалою від 13 березня 2019 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з оскарженням учасником справи судових рішень з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

14. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 29 березня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі пункту 3 частини першої статті 345 КАС України, а саме з огляду на те, що предметом перегляду в цій справі є ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, а характер спірних правовідносин не вимагає участі сторін у судовому засіданні.

Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

15. 23 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 і АКБ «ТАС-Комерцбанк» був укладений кредитний договір № 2608/1007/88-031.

16. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором цього ж дня було укладено іпотечний договір, за яким квартиру АДРЕСА_1 було передано в іпотеку.

17. 17 липня 2012 року Нотаріус прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 8675098.

18. Відповідно до вказаного рішення проведено реєстрацію за ПАТ «Альфа-Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року іншого речового права - іпотеки квартири АДРЕСА_1

19. Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

20. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

21. Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

22. На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

23. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

24. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

25. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

26. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

27. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

28. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

29. Як установлено матеріалами справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення Нотаріуса про реєстрацію за ПАТ «Альфа-банк» права іпотеки на спірну квартиру. При цьому позов подано на захист порушеного, на думку позивачки, її права власності на вказану квартиру.

30. Отже, між позивачкою та третьою особою у справі існує спір про право іпотекодержателя на об`єкт нерухомого майна, що унеможливлює вирішення заявлених позовних вимог у порядку адміністративного судочинства.

31. Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

32. Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини першої статті 16 ЦК України).

33. Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

34. Ураховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивачки, спірні правовідносини пов`язані з невиконанням умов цивільно-правового договору (іпотечного), на момент звернення до суду права іпотекодержателя перейшли до третьої особи у справі, Велика Палата Верховного Суду, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

35. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

36. Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 та 17 квітня 2018 року у справах № 826/366/16 (провадження № 11-96апп18) та № 815/6956/15 (провадження № 11-192апп18) відповідно.

37. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що висновок Окружного адміністративного суду міста Києва, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі є правильним.

38. Щодо посилання скаржниці на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, слід зазначити, що постановою від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків, викладених, зокрема, й у зазначеній позивачкою постанові, щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

39. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

40. За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

41. Оскільки оскаржувані судові рішення прийнято з додержанням норм процесуального права, а правових висновків судів попередніх інстанцій скаржниця не спростувала, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Золотніков

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

Т. О. Анцупова Н. П. Лященко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

В. В. Британчук В. В. Пророк

Ю. Л. Власов Л. І. Рогач

М. І. Гриців О. М. Ситнік

В. І. Данішевська О. С. Ткачук

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

В. С. Князєв