Справа № 624/816/19
Суддя: Куст Н. М.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/816/19
№ провадження 2-а/624/18/19
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 20 листопада 2019 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі: головуючого судді Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Лебідь Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу №624/816/19 у порядку письмового провадження,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: інспектор СРПП Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції Лобатенко Руслан Вікторович,

вимоги позивача: про визнання дій протиправними та скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора СРПП Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Р.В. серії ДПО18 №176140 від 03 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначає, що 03 жовтня 2019 року відповідачем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія ДПО18 № 176140 (далі - постанова) (завірена копія постанови додається), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.

Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне:

Так, 03 жовтня 2019 року о 20 год. 55 хв. в с. Петрівка Красноградського району Харківської області автомобіль під керуванням позивача був зупинений відповідачем у складі екіпажу на службовому автомобілі без включених проблискових маячків, що визначають належність даного автомобіля до Національної поліції України.

Після того, як позивача було зупинено, відповідач у формі старшого лейтенанта поліції, не представившись, хто він та не надавши позивачу для ознайомлення свого службового посвідчення для ідентифікації його як співробітника поліції, вказав позивачу, що ним порушено вимоги Правил дорожнього руху в частині вимог пункту 31.4.3 Правил, а саме переобладнання зовнішніх світлових приборів та попросив пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (копії надаються).

На запитання позивача, що саме ним було порушено, відповідач відповів йому, що задній номерний знак підсвічується неоновим червоним світлом, а це не передбачено технічною характеристикою даного автомобіля, на що позивач зауважив, що дана підсвітка не має яскравого світла, не заважає водіям, які рухаються позаду і тільки додає світла для розпізнавання номерного знаку, її на даний автомобіль позивач не ставив, а в такому стані він був придбаний раніше у старого власника.

Одразу після цього, із наданими позивачем документами, відповідач направився до свого службового автомобіля та почав складати якісь папери на його капоті. За 10-15 хв. працівник поліції показав позивачу готову, повністю складену постанову про правопорушення, повідомив, що позивачеві необхідно сплатити адміністративний штраф у розмірі 340 грн. та запитав позивача, чи буде він оскаржувати дану постанову, на що позивач відповів, що неодмінно так, буде. Працівник поліції відповів, що у позивача нічого не вийде і краще заплатити даний штраф і запропонував позивачеві поставити свій підпис у графі п.10 постанови щодо отримання копії даної постанови, не роз`яснивши позивачу навіть те, що він має можливість відмовитися від її отримання та надати якісь зауваження чи заперечення, хоча раніше позивач запитував у відповідача, яким чином неонова підсвітка номерного знаку впливає на погіршення руху автомобілів, що рухаються позаду та хто може визначити поріг впливу даного світла на безпеку руху, на що будь-якої відповіді з боку відповідача надано не було.

Після вказаних подій позивачем було залишено місце зупинки.

Заяви, клопотання учасників справи.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує.

У судове засідання відповідач інспектор Лобатенко Р.В. також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною 3 ст. 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони не з`явилися, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Процесуальні дії у справі.

Згідно ч.1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 01 листопада 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи на 11 листопада 2019 року.

11 листопада 2019 року відповідачем через канцелярію суду надане клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибути по причині знаходження у відрядженні.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Згідно постанови серії ДПО18 №176140 від 03 жовтня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, 03 жовтня 2019 року о 20 год. 55 хв. в с. Петрівка Красноградського району, ОСОБА_1 , керував автомобілем в якого колір підсвітки заднього номерного знаку «червоний», не відповідає конструкції транспортного засобу, чим порушено вимогу п. 31.4.3 а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн., що підтверджено відповідною постановою (копія а.с.4).

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи судом встановлено, що спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав висновків інспектора про порушення позивачем вимог п.п.31.4.3 Правил дорожнього руху та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Наказом Держспоживстандарту України від 28 грудня 2010 р. № 630 затверджено ДСТУ 3649:2010, пунктом 6.1.5 якого передбачено, що колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1, в якій зазначено, що ліхтар освітлення номерного знаку має бути білого кольору.

Підпунктом а) п.п. 31.4.3 п. 31.4 Правил дорожнього руху передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Частиною 1 ст.121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, в даному випадку, передбачає наявність обставин керування транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбаченогоч.1 ст.121 КУпАП.

Як передбачено п.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З наданого позивачем фото (а.с.9) судом встановлено, підсвітка номерного знаку на автомобілі має білий колір, хоча в оскаржуваній постанові зазначено, що червоний. Про червоний (неоновий обідок) навколо номерного знаку у оскаржуваній постанові не зазначено.

Отже, суд звертає увагу на те, що позивач керував транспортним засобом, конструктивні особливості даного автомобіля інспектором при здійсненні висновків їх зміни не вивчались та не досліджувались, а отже, враховуючи те, що позивач прямо не визнав зміну ним кольору підсвітки освітлення номерних знаків, така обставина належним чином відповідачем не зафіксована на відео, інспектором не досліджено самі конструктивні особливості автомобіля, про переобладнання якого зазначено у постанові, висновок постанови інспектора про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є безпідставним та недоведеним належними і допустимими доказами.

Оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, відповідачем не надано суду допустимі та належні докази, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено, у зв`язку з чим прийнята постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено, у зв`язку з чим прийнята постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - закриттю.

На підставі ст.94 КАС України, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду даного адміністративного позову, а відповідач є уповноваженою особою органу державної влади, який фінансується за рахунок Державного бюджету України, суд вважає необхідним віднести судові витрати по сплаті судового збору за розгляд даної справи на рахунок держави.

Відповідно до ч.3 ст. 241 КАС України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Частиною 1 ст. 243 КАС України встановлено, що суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 241-246, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДПО18 №176140 від 03 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП, про накладення штрафу у розмірі 340,00 грн., закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження, проживання чи перебування:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: інспектор СРПП Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції Лобатенко Руслан Вікторович, місце знаходження: 63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Лермонтова, 84.

Суддя Н.М. Куст