Справа № 442/5733/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/11577/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Кушнерика М.П., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови, за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2019 року (суддя першої інстанції Курус Р.І., м. Дрогобич, повний текст складено 19.09.2019),

В С Т А Н О В И В :

12.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області в особі Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ДПО18 № 301590 від 02.08.2019 про накладення на нього адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2019 року позов задоволено. Постанову серії ДПО18 № 301590 від 02.08.2019, складену поліцейським СРПП № 2 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області Федуняком Віталієм Аркадійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КпАП України скасовано. Провадження по справі закрито.

Не погодившись із винесеним рішенням, його оскаржило Головне управління Національної поліції у Львівській області. Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування доводів зазначає, що суд не врахував, що згідно акту приймання-передачі основних засобів від 26.03.2007 Департамент міського господарства передав в експлуатацію КП «КМГ» дорогу по вул. В.Великого м АДРЕСА_1 Дрогобич та у міському бюджеті передбачено фінансування одержувача бюджетних коштів КП «Комбінат міського господарства» - відшкодування витрат на утримання та ремонт об`єктів благоустрою. Такаж, покликається на те, що Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області не уповноважений жодним документом представляти інтереси юридичної особи, тому відповідачем по справі не може бути ГУНП у Львівській області в особі Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області. Зазначає, що про час та місце розгляду даної справи апелянт не був поінформований, відтак був позбавлений можливості захищати свої права та аргументувати правомірність своїх дій.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає про законність рішення суду першої інстанції та просить залишити його в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ДПО18 № 301590 від 02.08.2019 винесеної поліцейським СРПП № 2 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області Федуняком В.А. Суда В.С. будучи заступником директора КП КМГ «Комбінат міського господарства», порушив правила норми і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулично-шляхової мережі, а саме не провів роботу по ліквідації ямковості та вибоїн дорожнього покриття на вул. В.Великого, 8, в м. Дрогобичі Львівської області, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Колегія суддів, надаючи оцінку спірним правовідносинам, виходить з наступного.

Відповідно до п. п. 1 та 2 частини першої ст. 19 Закону України «Про автомобільні дороги» основними обов`язками органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів та організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них державними стандартами та нормами.

Статтею 6 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Статтею 17 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Згідно з п. п. 1 та 4 частини першої ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів, та за відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ухвали Дрогобицької міської ради №240 від 15 березня 2007 року та акту прийняття-передачі основних засобів вул. В.Великого, 8, в м. Дрогобичі Львівської області передана на баланс КП «Комбінат міського господарства» (а.с. 51, 53-54).

Відтак, зазначена вулиця знаходяться у віданні Дрогобицької міської ради на балансі КП «Комбінат міського господарства».

Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі встановлено, що покриття проїзної частини має: вибоїни, тріщини і просідання (а.с. 15).

Частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема ч. 1 ст. 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Отже, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа суб`єктом даного правопорушення.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) встановлено обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

Підпунктом 3.1.1 п. 3.1 розділу 3 ДСТУ 3587-97 встановлено, що покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, - щодекадно.

Статтею 14 КУпАП вказано, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ч. 7 ст. 78 Господарського кодексу України передбачено, що органами управління комунального унітарного підприємства є: керівник підприємства, який призначається (обирається) органом, до сфери управління якого належить підприємство, або наглядовою радою цього підприємства (у разі її утворення) і є підзвітним органу, який його призначив (обрав); наглядова рада підприємства (у разі її утворення), яка в межах компетенції, визначеної статутом підприємства та законом, контролює і спрямовує діяльність керівника підприємства.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 на час винесення оскарженої постанови перебував на посаді заступника директора КП «Комбінат міського господарства».

Відповідачем не надано доказів того, що позивач згідно своїх функціональних обов`язків саме заступника керівника підприємства є відповідальним за виконання комунальним підприємством обов`язків щодо належного утримання закріплених за ним об`єктів. А відповідно відповідач не довів, що саме позивач є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова постанова серії ДПО18 № 301590 від 02.08.2019 у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Проте, згідно наявних матеріалів справи судом першої інстанції не повідомлено про розгляд справи відповідача Головне управління Національної поліції у Львівській області, що є грубим порушенням норм процесуального права.

Згідно вимог пп. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити частково.

Скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2019 року у справі № 442/5733/19.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Скасувати постанову серії ДПО18 № 301590 від 02 серпня 2019 року поліцейського СРПП № 2 Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області Федуняка Віталія Аркадійовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КпАП України, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді М. П. Кушнерик
А. Р. Курилець