Справа № 638/12336/19
Суддя: Цвірюк Д. В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/444/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Куценко К. Д.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Латрової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до головного спеціаліста-інспектора з паркування Сектору інспекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до головного спеціаліста-інспектора з паркування Сектору інспекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, в якому, з урахуванням уточнень, просить визнати незаконною та скасувати повідомлення та постанову АА №002754 від 30.07.2019р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

В обґрунтування позову посилається на те, що 30.07.2019 року позивачем було отримано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів серії АА НОМЕР_1 від 30.07.2019 року. Відповідно до винесеної постанови ОСОБА_2 визнана винною у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, а саме здійснила зупинку і стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР. У зв`язку із вищенаведеним на позивача було покладено обов`язок зі сплати штрафу у розмірі 255,00 грн. Із зазначеною постановою позивач не згодна з тих підстав, що мотивом складання відносно неї оскаржуваної постанови є примушуванням її до сплати штучно створених штрафів. Крім того, позивач вважає, що інспектор з паркування не є уповноваженою особою щодо притягнення до відповідальності за порушення ПДД, оскільки законом таке право закріплене за органом Національної поліції. Позивачем також наголошено, на тому що при складанні відносно неї оскаржуваної постанови, їй не дали можливості надати свої пояснення або зауваження, а тому грубо порушили її права. До того ж, після ознайомлення ОСОБА_2 із фото-зображеннями в момент вчинення адміністративного правопорушення позивач виявила, що із аналізу зазначених фотографій неможливо встановити фактичні обставини справи. Як зазначає позивач, такі обставини мають значення для встановлення її вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Тож, підсумовуючи вищевикладене, позивач наголошує, що оскаржувана постанова не містить обставин, які б встановлювали зупинку, стоянку в межах дії забороняючого знаку та опису обставин, які підтверджують наявність події скоєння адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим вважає постанову незаконної та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.08.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено дату судового засідання.

25.09.2019 року до суду надійшов відзив, згідно якого представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволенню. Зазначає, що в силу ч.3 ст. 219 КУпАП інспектори з паркування повноважні на розгляд справ про адміністративні правопорушення , передбачені ч. 1,3 ст. 122 КУпАП та ч. 1,2 ст. 152-1 КУпАП, а тому твердження позивача з приводу перевищень повноважень відповідачем є безпідставним. Крім того, у спірних правовідносинах, що склались між позивачем та відповідачем, протокол про адміністративне правопорушення не складається, оскільки у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Представник позивача в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з`явилась, підтвердила обставини, які були викладені у відзиві та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АА №002754 від 30 липня 2019 року, складеного інспектором з паркування, Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Тараном Є.Є. позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 225,00 грн.

На підставі зазначеної постанови судом встановлено, що 30 липня 2019 року о 11 год. 27 хв. у м.Харкові по м-ну Свободи, 6 водій транспортного засобу марки Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_2 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушила п. 8.4. «в» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За змістом ч.1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач заперечує правомірність складання відносно неї постанови, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить обставин, які б встановлювали зупинку, стоянку в межах дії забороняючого знаку, постанова не містить опис обставин, які підтверджують наявність події скоєння адміністративного правопорушення позивачем. До того ж позивач не згодна і з тим, що постанова була складена за її відсутності.

Згідно зі ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 280 КУпАП особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-4 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих а автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

З вищевикладеного вбачається, що у зазначених спірних правовідносинах, що склались у даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а присутність правопорушника не є обов`язковою.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі- ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом 33 ПДР, зокрема у підрозділі 3 закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено».

За змістом п. 8.4. «в» розділу 8 ПДР дорожні знаки поділяються на такі групи, як заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У відповідності до п.1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Зона дії знаку 3.34 поширюється - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені (підрозділ 3 Розділу 33).

Пунктом 8.2-1 ПДР України передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

На підтвердження того, що позивач дійсно допустила порушення вимог п. 8.4. «в» ПДР, відповідачем долучено до відзиву фотоматеріали, «Схему розстановки технічних засобів організації дорожнього руху по майдану Свободи» затверджену Департаментом інфраструктури Харківської міської ради 08.07.2019 року, з яких видно, що автомобіль Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_2 , припаркований в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Окрім того, відповідачем додано до матеріалів справи копію рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 701 від 10.10.2018, зі змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №24 від 17.01.2019 року, якими уповноважено завідувачів секторів інспекційної роботи інспекторів з паркування Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 і ч. 3 ст. 122 КУпАП у частині порушень правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), ч. 1 і ч. 2 ст. 152-1 КУпАП.

Таким чином, вищевказані, досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд вважає належними та допустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП., та наявності повноважень у інспектора паркування для складання вищезазначеної постанови.

В силу вимог встановлених ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону , Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян (ст. 16 Закону).

Судом не встановлено обставин непереборної сили.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Підстави позову, на які посилався позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП , не спростовано останнім.

Доказів неправомірної поведінки інспектора з паркування, Департаменту територіального контролю Харківської міської ради не надано, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними. Відтак суд вважає, що постанова серії АА № 002754 від 30.07.2019р. є законною та обґрунтованою, підстави для визнання дій інспектора з паркування незаконним у суду відсутні. Внаслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 288 КУпАП позивач був звільнений від сплати державного мита, тому відсутні правові підстави для розподілу витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до головного спеціаліста-інспектора з паркування Сектору інспекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк