Справа № 465/5988/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 рокуЛьвів№ 857/10974/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представника позивача Тицької О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Франківського районного суду міста Львова від 02 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанова в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Кузь В.Я.,

час ухвалення рішення не вказано,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просила суд про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 4704/20500/18 від 26.09.2018 року та закриття провадження у справі.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 02 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Скасовано постанову про порушення митних правил № 4704/20500/18 від 26.09.2018 року року в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгенія Сергійовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 77224,08 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що при здійсненні митного оформлення вартість ввезеного автомобіля вказана на підставі належним чином оформлених документів, які були надані митному органу і перевірені у встановленому законом порядку. Також суд вказує на непідтвердженість посилання представника відповідача на визначення суми вартості транспортного засобу жодними доказами.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що документи, які були надані митними органами Литовської Республіки, завірені мокрою печаткою компанії продавця UAB «Mobile» та підписом директора цієї компанії, на яку було оформлено експортну декларацію, завірену інспектором по нагляду за митними процедурами, натомість вказує, що до митного оформлення були подані документи купівлі-продажу (KAUFERTRAG) від 14.03.2018 року вживаного автомобіля по техпаспорту (бріфу) № НОМЕР_1 за ціною 2200 Євро, без квитанції та належних печаток та містить граматичні помилки, що вказує на наявність під час митного оформлення іншого пакету документів на транспортний засіб марки "Renault Megane", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , де містилась інформація про справжню та достовірну вартість авто.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.03.2018 р. посадовою особою м/п «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/019121, де декларантом (митним брокером) ПП «Логістикброк», м.Луцьк , вул. Карбишева,2 являвся гр. ОСОБА_2 за довіреністю від ОСОБА_1 від 14.03.2018 р. проведено митне оформлення товару «легковий автомобіль», призначений для перевезення людей, марка: «RENAULT», модель: «MEGANE SCENIC», календарний рік виготовлення: 2012, модельний рік виготовлення: 2012, призначення: пасажирський, номер кузова НОМЕР_2 , тип двигуна: дизельний, об`єм двигуна: 1461 см.куб. , потужність : 81 кВт, тип кузова: легковий універсал, кількість місць включаючи водія: 5, колір: білий, категорія ТЗ за документами виробника: МІ, колісна формула: 4x2. Торгівельна марка: «RENAULT». Виробник: «RENAULT», FR», що був у використанні, який відповідно до рахунку-фактури (KAUFVERTRAG) від 14.03.2018 р. №2012DC75442 слідував з компанії «Toyota Service», 27432, Oerel-an der B71 (74 Autohaus Holsten GmBH в адресу фізичної особи - громадянки ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 за ціною 2200 Євро. За митне оформлення даного транспортного засобу при його митній вартості 80 441, 72 грн. було сплачено митних платежів в загальній сумі 31 551 грн. 80 коп. 06.08.2018 року до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України, листом від 31.07.2018 р. №23504/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та 'митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель: «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_2 за експортною митною декларарацією MRN №18LTKR1000EK0619D9 та рахунком фактурою (Pazuma -Saskaita) серії TSN №2491 від 14.03.2018 року щодо купівлі-продажу даного транспортного засобу. За результатами проведеного опрацювання зазначеного звернення митних органів Литовської Республіки та товаросупровідних документів було встановлено, що автомобіль марки «RENAULT», модель : «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_2 був проданий компанією UAB «Mobile», Marijampole, Литовська Республіка в адресу фізичної особи - гр. ОСОБА_1 за ціною 5 000 Євро, що за курсом НБУ станом на 15.03.2018 р., тобто на момент митного оформлення товару за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090|2018|019121 склало суму 160 883 грн 45 коп. Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС від 22.08.2018 р. за митне оформлення вищевказаного автомобіля необхідно було сплатити митні платежі у загальній сумі 57 293,16 грн, тобто різниця між платежами, які було сплачено і платежами, які необхідно було сплатити, становить 25 741 грн 36 коп. Враховуючи дані обставини, посадові особи Волинської митниці ДФС зробили висновок про те, що позивачем через декларанта (митного брокера) ПП «Логістикброк», громадянина ОСОБА_2 під час митного оформлення вищевказаного транспортного засобу (товару) марки «RENAULT», модель: «MEGANE SCENIC», номер кузова НОМЕР_2 за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA205090|2018|019121 було вчинено дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 25 741 грн. 36 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що частиною першою статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту цієї норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 МК України, обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до частини першої статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 486 МК України, щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно ст. 489 МК України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статей 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого статтею 485 МК, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини п`ята, шоста статті 264 Митного кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 334 МК України з метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

Порядок переміщення транспортного засобу через митний кордон врегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118.

Відповідно до пункту 7 наведених Правил власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Як слідує з матеріалів справи, позивачем на підтвердження митної вартості автомобіля при митному оформленні надано договір купівлі-продажу (KAUFERTRAG) від 14.03.2018 року вживаного автомобіля по техпаспорту (бріфу) № НОМЕР_1 , натомість надані відповідачем матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів наявності умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Також, як слідує з матеріалів справи, при здійсненні митного оформлення вартість ввезеного автомобіля визначена на підставі належним чином оформлених документів, які були надані митному органу і перевірені у встановленому законом порядку.

Щодо твердження скаржника про розбіжності в документах, поданих Литовською Республікою та наданих позивачем при митному оформленні товару, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що наявні в матеріалах справи документи, отримані відповідачем від митних органів Литовської Республіки та надані ним як доказ заниження вартості ввезеного товару не можуть бути піддані оцінці судом, оскільки в матеріалах справи відсутній, а відповідачем не поданий, офіційний переклад таких документів українською мовою, що унеможливлює встановлення дійсності обставин справи на основі цих документів, а тому вони не можуть вважатись достовірними в розумінні ст. 75 КАС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові про порушення митних правил, фактичним обставинам справи, що є підставою для її скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 02 жовтня 2019 року у справі № 465/5988/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 19.11.2019 року