Справа № П/811/120/17
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2019 року

Київ

справа №П/811/120/17

адміністративне провадження №К/9901/24286/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Калашнікової О.В.,

суддів - Білак М.В., Губська О.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №П/811/120/17

за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року (прийняту у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., суддів: Жука Р.В., Хилько Л.І.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Шальєвої В.А., суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі ДФС) про визнання протиправним та скасування наказу ДФС від 29 грудня 2016 року № 287-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення».

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом № 287-дс ДФС від 29 грудня 2016 року на неї як заступника начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення зауваження через те, що працівниками Новоукраїнської ОДПІ вчинено корупційне правопорушення, який позивач вважає протиправним.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2017 року, позов задоволено.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність оскаржуваного наказу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. 25 травня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Державної фіскальної служби України.

5.1. У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

5.2. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2017 року.

6. 16 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

7. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (відповідача у справі):

7.1. Свої вимоги скаржник мотивує тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 в порушення вимог наказу ДФС України від 13 березня 2015 року № 167 «Про персональну відповідальність керівників підрозділів органів ДФС» не забезпечено усунення умов, які створили сприятливе підґрунтя для вчинення корупційних правопорушень підлеглими працівниками.

8. Позивач відзиву на касаційну скаргу не надав.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами встановлено, що ОСОБА_1 працює заступником начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області.

10. На підставі розпорядження ДФС України від 28 вересня 2016 року №210-р проведено тематичну перевірку ГУ ДФС у Кіровоградській області та Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області за результатами якої складено акт. В акті вказано, що працівниками Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області вчинено корупційне правопорушення. В ході проведення перевірки визначено коло відповідальних осіб з числа керівного складу ГУ ДФС у Кіровоградській області та Новоукраїнської ОДПІ, які відповідно до законодавства України здійснюють заходи щодо запобігання корупції і контроль за їх реалізацією у ГУ ДФС в області та Новоукраїнській ОДПІ.

11. Також, в акті вказано, що відповідальною посадовою особою є, зокрема, заступник начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_2 , оскільки порушено вимоги п.п.1.1, 1.2 п.1, п.4 наказу ГУ ДФС у Кіровоградській області від 30 жовтня 2015 року №235, п.п.1.1, 1.2 п.1, п.4 наказу від 29 квітня 2016 року №166, п.п. 1.1, 1.2 п.1, п.4 наказу від 23 серпня 2016 року №337 при здійсненні координації роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб та кураторства роботи Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області.

12. 29 грудня 2016 року Державною фіскальною службою України винесено наказ №287-дс, яким заступнику начальника Головного управління Державної фіскальної служби України в Кіровоградській області ОСОБА_1 оголошено зауваження.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

14. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

15. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17. Відповідно статті 1 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі - Закон № 889-VIII), державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

18. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби..

19. Основні обов`язки державного службовця визначені частиною 1 статті 8 Закону України № 889-VIII, а саме, державний службовець має: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

20. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

21. Відповідно до частини 1 статті 64 цього Закону за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

22. За приписами частини 1 статті 65 Закону України № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

23. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 65 Закону України № 889-VIII, дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

24. Частиною 1 статті 66 Закону України № 889-VIII встановлено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

26. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

27. Як вбачається з оскаржуваного наказу, що ОСОБА_1 оголошено зауваження за недотримання вимог пп. 1.1, 1.2 п. 1, п. 4 наказу ГУ ДФС у Кіровоградській області від 30 жовтня 2015 року № 235, пп. 1.1, 1.2 п. 1, п. 4 наказу від 29 квітня 2016 року № 166, пп. 1.1, 1.2 п. 1, п. 4 наказу від 23 серпня 2016 року № 337 при здійсненні координації роботи управління доходів і зборів з фізичних осіб та кураторства роботи Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, відповідно до яких позивач здійснювала керівництво роботою координаційно-моніторингового управління, управління доходів і зборів з фізичних осіб та відділу комунікацій (наказ від 30 жовтня 2015 року № 235), управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем, управління податками та зборами з фізичних осіб, відділу обслуговування платників та філії держаного підприємства «Сервісно-видавничий центр» у Кіровоградській області (наказ від 29 квітня 2016 року № 166), зокрема, Новоукраїнської ОДПІ (наказ від 23 серпня 2016 року № 337).

28. Проте, судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 як заступником начальника ГУ ДФС у Кіровоградській області здійснювались усі можливі заходи в напрямку запобіганню вчиненню корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень.

29. Позивачем в межах наданих повноважень проводились організаційні та профілактичні заходи по запобіганню корупції, розроблялися та надавалися пропозиції до Плану заходів ГУ ДФС в області із реалізації Антикорупційної програми на перше та друге півріччя 2016 року, який доведений до безумовного виконання керівниками структурних підрозділів в області та підпорядкованих ОДПІ.

30. Як куратором Новоукраїнської ОДПІ позивачем були проведені усні бесіди з начальником Новоукраїнської ОДПІ з приводу надходження анонімних звернень на його неправомірні дії, та зобов`язано його забезпечити якісне виконання службових обов`язків і дотримання антикорупційного законодавства.

31. В свою чергу, відповідачем не надано належних доказів у спростування здійснення позивачем заходів з контролю по запобіганню вчиненню корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень.

32. З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що зважаючи на принцип персональної відповідальності осіб за свої дії або бездіяльність, покладення відповідальності за такі дії або бездіяльність на іншу особу порушує принцип індивідуальної відповідальності, а приймаючи до уваги належне виконання своїх службових обов`язків позивачем, здійснення нею усіх необхідних заходів по запобіганню корупції, оскаржуваний наказ є протиправним.

33. Враховуючи наведене, суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі.

34. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

35. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

VI. Судові витрати

36. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

2. Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська ,

Судді Верховного Суду