Справа № 580/2017/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року справа № 580/2017/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Баклаженко Н.В.,

представника позивача Стойка А.Ю. (за ордером),

представника відповідача Литвиненко І.М. (за довіреністю),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради (вул.Б.Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18001, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис від 05.06.2019 №20 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 07.06.2019 №23/606 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем не повідомлено позивача належним чином щодо проведення перевірки, про час та місце розгляду справи, складання припису та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Крім того, позивач позбавлена можливості доступу до належної їй на праві приватної власності нежитлової нерухомості: азотно-кисневої станції з прибудовою, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:016:0057, за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки проїзд з дороги загального користування до вказаного об`єкту нерухомості пролягає через земельну ділянку ДП «Підприємство «Черкаський державний завод хімічних реактивів», що свідчить про відсутність у ФОП ОСОБА_1 можливості будівництва будівель або споруд на азотно-кисневій станції. Також зазначено, що відповідач зробив хибний висновок про здійснення позивачем добудови до азотно-кисневої станції, оскільки згідно листа Департаменту агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації від 01.11.2019 №02-22/1286 у договорі оренди землі помилково вказана площа не всіх будівель, тому станом на час надання позивачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0057 за адресою: АДРЕСА_2 , добудова, на яку посилається відповідач, вже існувала, що свідчить про відсутність факту самостійної добудови позивачем нежитлового приміщення до азотно-кисневої станції без оформлення проектної документації та відповідних документів дозвільного характеру.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала до суду відзив на позов, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки позивач повідомлялась належним чином щодо проведення перевірки, про час та місце розгляду справи, складання припису та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Крім того, оскільки за наслідками перевірки відповідачем встановлено факт самостійної добудови позивачем нежитлового приміщення до азотно-кисневої станції без оформлення проектної документації та відповідних документів дозвільного характеру, тому контролюючим органом з дотриманням чинного законодавства України винесено оскаржуваний припис та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. На підставі вищевикладених обставин представник відповідача вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва від 15.06.2011 №1729 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить: азотно-киснева станція з прибудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

25.06.2018 між ОСОБА_1 та Черкаською обласною державною адміністрацією укладено договір оренди землі з кадастровим номером :02:016:0057, за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана земельна ділянка передана позивачу в оренду строком на 10 років для виробничих потреб за рахунок попереднього землекористувача ДП «Підприємство «Черкаський державний завод хімічних реактивів».

На підставі направлення від 21.05.2019 №73 посадовою особою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради проведено позаплановий захід державного контролю щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 законодавства у сфері містобудівної діяльності. Результати перевірки оформлені актом від 05.06.2019 №73.

Вказаною перевіркою встановлено, що на орендованій земельній ділянці позивачем самочинно побудована добудова до нежитлової будівлі без оформлення проектної документації та відповідних документів дозвільного характеру, що дає право проводити такі роботи, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», п. 7.2 ДБН А.3-5:2016 «Організація будівельного виробництва».

За наслідками вказаної перевірки відповідачем винесено припис від 05.06.2019 №20 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та постанову від 07.06.2019 №23/606 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі Порядок №553).

Згідно п. 12 Порядку №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку, зокрема електронного кабінету, або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

Як встановлено судом із матеріалів справи, на підставі направлення від 21.05.2019 №73 посадовою особою управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради проведено саме позаплановий захід державного контролю щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 законодавства у сфері містобудівної діяльності, тому положеннями Порядку №553 не передбачено обов`язку повідомляти суб`єкта містобудування про початок позапланової перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

Відповідно до п. 17, 20 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком. Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Системний аналіз вищенаведених положень свідчить, що на орган державного контролю покладено обов`язок належного повідомлення суб`єкта містобудування про місце і час розгляду справи про вчинення правопорушень.

Крім того, згідно п. 13 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі, зокрема через електронний кабінет, свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Судом встановлено, що припис та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.06.2019 №25 щодо призначення розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 12 год. 00 хв. 07 червня 2019 року надісланий на адресу позивача 05.06.2019 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 388), однак отриманий ФОП ОСОБА_1 лише 19.06.2019, тобто доказів того, що ФОП ОСОБА_1 належним чином була своєчасно повідомлена про місце і час розгляду справи про вчинення правопорушень, відповідач суду не надав.

Отже, відповідачем не було дотримано приписів вищевказаного Порядку №553 щодо дотримання процедури розгляду справи про вчинення правопорушень у сфері містобудівної діяльності, що позбавило ФОП ОСОБА_1 законного права бути присутньою під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення тощо.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), зокрема у п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04 повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

Також суд зазначає, що позаплановою перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено, що на орендованій земельній ділянці позивачем самочинно побудована добудова до нежитлової будівлі без оформлення проектної документації та відповідних документів дозвільного характеру, що дає право проводити такі роботи, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», п. 7.2 ДБН А.3-5:2016 «Організація будівельного виробництва».

Однак, із листа Департаменту агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації від 01.11.2019 №02-22/1286 судом встановлено, що відповідно до свідоцтва від 15.06.2011 №1729, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А., фізичній особі ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з азотно-кисневої станції з прибудовою, будівлі ОПУ літ. «R-І, r, R1-І» площею 589,4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка площею 0,6305 га складається з угідь: землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,0619 га та 0,5686 га. В інвентаризаційній справі на вказаний об`єкт значиться: площа приміщень по внутрішніх обмірах 589,4 кв. м., однак в оціночному акті азотно-кисневої станції 453,2 кв. м., будівля ОПУ 149,8 кв. м., добудова 4,8 кв. м. і 13,5 кв. м. У договорі оренди землі помилково вказана площа не всіх будівель.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що станом на час надання позивачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0057 (25.06.2018), за адресою: АДРЕСА_2 , добудова, на яку посилається відповідач, як самочинна, вже існувала, що свідчить про відсутність факту самочинної побудови добудови позивачем нежитлового приміщення до азотно-кисневої станції без оформлення проектної документації та відповідних документів дозвільного характеру, у зв`язку з чим оскаржуваний припис і постанова підлягають до скасування.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради від 05.06.2019 №20 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради від 07.06.2019 №23/606 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської міської ради на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2690 (дві тисячі шістсот дев`яносто) грн.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складено у повному обсязі 20.11.2018.