Справа № П/811/2445/14
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2019 року

Київ

справа №П/811/2445/14

адміністративне провадження №К/9901/5225/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року (суддя Нагібіна Г.П.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року (судді: Чабаненко С.В. (головуючий), Іванов С.М., Шлай А.В.)

у справі № П/811/2445/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Менеджмент»

до Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Менеджмент» (далі - ТОВ «Трейд Менеджмент») звернулося до суду з адміністративним позовом до Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - Олександрійська ОДПІ, контролюючий орган), в якому просило:

- зобов`язати Олександрійську ОДПІ відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів «Податковий блок» показники податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 53 767,35 грн та показники податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 70 867,22 грн, задекларованих у податкових деклараціях з податку на додану вартість за травень 2012 року, червень 2012 року, липень 2012 року, серпень 2012 року, вересень 2012 року, жовтень 2012 року, листопад 2012 року, грудень 2012 року, лютий 2013 року, березень 2013 року, квітень 2013 року в розрізі контрагентів, що були відкориговані відповідачем на підставі акта «Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки ТОВ «Трейд Менеджмент» з питання відображення в податковому обліку операцій із здійснення взаємовідносин із ТОВ НВП «Екопромтех» за травень-жовтень 2012 року, ТОВ «АВІС-ФАРМ» за вересень 2012 року, ТОВ «БЛП-2012» за квітень 2013 року, ТОВ «Тотнес» за лютий 2013 року, ТОВ «Размус» за квітень - травень 2013 року, ТОВ «Нові рішення - 2013» за квітень - травень 2013 року від 30 травня 2014 року № 194/22-00/36526237;

- визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Олександрійської ОДПІ від 10 червня 2014 року № та № .

На обґрунтування позову ТОВ «Трейд Менеджмент» зазначило, що правомірно сформувало податковий кредит за результатами господарських операцій із контрагентами, у зв`язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем протиправно. Крім того, позивач зауважив, що внесені на підставі акта перевірки контролюючим органом до автоматизованої системи «Податковий блок» корегування показників податкового кредиту та податкових зобов`язань з податку на додану вартість ТОВ «Трейд Менеджмент», задекларованих останнім за господарськими операціями із контрагентами, порушують його права.

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 31 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року, позов ТОВ «Трейд Менеджмент» задовольнив повністю.

Судові рішення мотивовані тим, що реальний зміст господарських операцій між позивачем та його контрагентами: ТОВ «АВІС-ФАРМ», ТОВ «БЛП-2012», ТОВ «Размус», ТОВ «Нові рішення - 2013» підтверджуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були досліджені в ході перевірки позивача. Суди зазначили, що зміни до електронних баз даних можуть бути внесені контролюючим органом лише на підставі самостійно складеної та поданої платником податків до податкового органу за місцем реєстрації податкової звітності або на підставі прийнятого податковим органом за результатами документальної перевірки та узгодженого у встановленому законом порядку податкового повідомлення-рішення. Враховуючи що податкове повідомлення-рішення на момент коригування податкової звітності відповідачем відносно ТОВ «Трейд Менеджмент» не приймалося, то дії Олександрійської ОДПІ щодо коригування показників податкової звітності позивача є протиправними.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Олександрійська ОДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ТОВ «Трейд Менеджмент».

14 липня 2015 року Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за скаргою контролюючого органу.

Позивач не скористався своїм правом подати заперечення/відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.

17 січня 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 159 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року), яка кореспондується з положеннями статті 242 КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам судові рішення в частині не відповідають з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що в період із 27 до 29 травня 2014 року Олександрійською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання відображення в податковому обліку операцій за взаємовідносинами із ТОВ НВП «Екопромтех» за травень-жовтень 2012 року, ТОВ «АВІС-ФАРМ» за вересень 2012 року, ТОВ «БЛП-2012» за квітень 2013 року, ТОВ «Тотнес» за лютий 2013 року, ТОВ «Размус» за квітень - травень 2013 року, ТОВ «Нові рішення - 2013» за квітень - травень 2013 року та подальшого продажу товару, за результатами якої складено акт від 30 травня 2014 року № 194/22-00/36526237.

Відповідно до вказаного акта перевірки контролюючим органом встановлено відсутність реального характеру господарських операцій із постачання товарів та послуг за участю ТОВ «АВІС-ФАРМ», ТОВ «БЛП-2012», ТОВ «Размус» та ТОВ «Нові рішення - 2013», що призвело до завищення податкового кредиту та витрат на збут.

На підставі висновків акта перевірки 10 червня 2014 року Олександрійська ОДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 81 437,50 грн, зокрема за основним платежем - 65 150,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 16 287,50 грн; та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 6511,30 грн, зокрема за основним платежем - 5209,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1302,30 грн.

Грошові зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями визначено контролюючим органом у зв`язку із тим, що, на думку відповідача, господарські операції позивача із контрагентами: ТОВ «АВІС-ФАРМ», ТОВ «БЛП-2012», ТОВ «Размус» та ТОВ «Нові рішення - 2013» фактично не здійснювалися.

Крім того на підставі акта перевірки Олександрійська ОДПІ в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів «Податковий блок» змінила задекларовані ТОВ «Трейд Менеджмент» показники податкового кредиту з податку на додану вартість за взаємовідносинами з ТОВ НВП «Екопромтех», ТОВ «Сатурн-Інвест» у сумі 53 767,35 грн та податкових зобов`язань з податку на додану вартість за взаємовідносинами з ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У» у сумі 70 867,22 грн. При цьому, як встановлено судами попередніх інстанцій, податкові повідомлення-рішення за господарськими операціями позивача із вказаними контрагентами відповідачем не приймались.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (тут та надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

При цьому Суд зазначає, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

Отже, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Як встановлено судами попередніх інстанцій на підставі матеріалів справи, позивач у періоді, що перевірявся, здійснював господарські операції з наступними підприємствами: ТОВ «АВІС-ФАРМ», ТОВ «БЛП-2012», ТОВ «Размус» та ТОВ «Нові рішення - 2013», за результатами яких сформував спірні суми податкового кредиту та валових витрат.

Так, 04 вересня 2012 року між позивачем (покупець) та ТОВ «АВІС-ФАРМ» (продавець) укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар (антимоль, глобал від тарганів і мурах). Фактичне виконання сторонами умов укладеного договору підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, а саме видатковими накладними від 04 вересня 2012 року № РН-0000147, № РН-0000148 та податковими накладними від 04 вересня 2012 року № 70, № 71. Транспортування придбаного товару здійснено за замовленням позивача автотранспортом ПП «Валга», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією товарно-транспортної накладної від 04 вересня 2012 року № 367. Оплата проведена у безготівковій формі згідно з платіжними дорученнями від 25 жовтня 2012 року № 378, № 379, що підтверджується банківською випискою.

03 квітня 2013 року між позивачем (замовник) та ТОВ «БЛП-2012» (виконавець) укладено договір № 17, предметом якого є надання послуг з пошуку ринку збуту товарів побутової хімії на території Східного регіону України. За цим договором Замовник зобов`язаний прийняти виконану роботу та оплатити її вартість у сумі 100000,00 грн. Фактичне виконання сторонами умов укладеного договору підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, а саме актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 12 квітня 2013 року № ОУ-0000485, від 26 квітня 2013 року № ОУ-0000486 та податковими накладними від 12 квітня 2013 року № 314, від 26 квітня 2013 року № 315 відповідно. Оплата проведена у безготівковій формі. Крім того за наслідками виконання вказаного договору позивач уклав договори поставки від 15 квітня 2013 року № 00037 з ТОВ «Дорсет» та від 09 квітня 2013 року № П-45 з ТОВ «Торговий дім «АЛАРКОН».

Серед іншого, 04 квітня 2013 року між позивачем (відправник) та ТОВ «Нові рішення-2013» (перевізник) укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 7. Фактичне виконання сторонами умов договору підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів надання автопослуг вантажним автотранспортом від 19 квітня 2013 року № 000076 та від 03 травня 2013 року №000747, податкових накладних від 19 квітня 2013 року № 75 та від 03 травня 2013 року № 117, а також товарно-транспортних накладних. Оплата проведена у безготівковій формі. Крім того 04 квітня 2013 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Нові рішення 2013» (виконавець) укладено договір про розміщення реклами на транспорті № 1, відповідно до умов якого виконавець надає послуги з розміщення реклами замовника на вантажних автомобілях МАН НОМЕР_1 , ДАФ АІ9122ВТ, РЕНО НОМЕР_2 . Фактичне виконання цього договору підтверджується долученими до матеріалів справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 квітня 2013 року № ОУ-0000149, від 03 травня 2013 року № ОУ-0000746, від 27 травня 2013 року № ОУ-0000748; податковими накладними від 30 квітня 2013 року № 146, від 03 травня 2013 року № 116, від 27 травня 2013 року № 118. Оплата проведена у безготівковій формі.

Також 02 квітня 2013 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Размус» (виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати замовнику якісні юридичні послуги. Фактичне виконання умов укладеного договору підтверджується долученими до справи копіями актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08 квітня 2013 року № ОУ-0000295, від 29 квітня 2013 року № ОУ-0000296, від 10 травня 2013 року № ОУ-0000121, від 28 травня 2013 року № ОУ-0000122; податкових накладних від 08 квітня 2013 року № 295, від 29 квітня 2013 року № 296, від 10 травня 2013 року № 121, від 28 травня 2013 року № 122. Оплата проведена у безготівковій формі.

Таким чином, здійснивши системний аналіз наявних у матеріалах справи доказів, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про підтвердження реального виконання договорів поставки та надання послуг. При цьому судами не встановлено фактів, які б свідчили про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін, і що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання укладених договорів.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Трейд Менеджмент» щодо зобов`язання Олександрійську ОДПІ відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів «Податковий блок» показники податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 53 767,35 грн та показники податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 70 867,22 грн, враховуючи наступне.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно зі статтею 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).

Отже, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, які не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку. Інформація, отримана податковим органом за результатами податкового контролю, використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Це в однаковій мірі стосується і дій податкового органу щодо внесення такої інформації до існуючих інформаційних систем.

Відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права неодноразово була висловлена Верховним Судом України у постановах від 03, 10 та 17 листопада 2015 року (справи №№ 21-99а15, 2479а15 та 2944а15 відповідно), а також Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року та 25 квітня 2018 року (справи №№ 808/3720/14, 826/1902/15 та 813/8411/13-а відповідно).

За відсутності в матеріалах справи доказів визнання протиправними дій відповідача щодо здійснення відповідного податкового контролю, як і доказів прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення позивачу зобов`язань за результатами господарських операцій із ТОВ НВП «Екопромтех», ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У», ТОВ «Сатурн-Інвест» на підставі акта перевірки від 30 травня 2014 року №194/22-00/36526237, підстави для виключення з вказаних інформаційних баз контролюючих органів інформації, внесеної на підставі такого акта перевірки, відсутні. Відтак внесення такої інформації до баз даних само по собі не зумовлює для платника податків будь-яких юридичних наслідків та не порушує права позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, у зв`язку з чим безпідставно дійшли висновку про допущене податковим органом порушення прав позивача, а тому касаційна скарга Олександрійської ОДПІ підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частиною першою статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 351 КАС України).

Керуючись статтями 345, 349, 351, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Олександрійську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів «Податковий блок» показники податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 53 767,35 грн та показники податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 70 867,22 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити.

В іншій частині постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 липня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова