Справа № 520/2181/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 р.Справа № 520/2181/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.07.19 року по справі № 520/2181/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання нечинним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

-визнати нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.06.2017 № 1120/С-14 про відмову у визначенні права ОСОБА_1 на пільгове обчислення календарної вислуги років у період з 01.01.2005 по 27.07.2011 та його права у разі звільнення з органів внутрішніх справ на призначення пенсійного забезпечення на підставі пункту а) ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

-зарахувати період проходження служби ОСОБА_1 на посадах працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції у період дії Постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2004 р. №1525 «Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», тобто з 01.01.2005 року до 27.07.2011 року для розрахунку часу проходження служби до вислуги років для призначення пенсій на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, тобто додатково 3 роки 3 місяці і 12 днів та встановити що його календарна вислуга для призначення пенсії станом на 01.05.2017 становить 23 роки 11 місяців 28 днів.

-зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсійне забезпечення на підставі пункту а) ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі його звільнення зі служби:

-з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 23 календарних роки і більше;

-з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 24 календарних роки і більше;

-з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

-з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 25 календарних років і більше. До остаточного розміру вислуги років також додається фактична вислуга ОСОБА_1 з 01.05.2017 до дня його звільнення.

-зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Харківській області забезпечити додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності реалізацію права позивача на призначення та виплату пенсійного забезпечення.

04 липня 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсійне забезпечення на підставі пункту "а" ч.1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі звільнення зі служби після 01.05.2017 р., як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 25 календарних років і більше, врахувавши, що станом на 01.05.2017року календарна вислуга років ОСОБА_1 складає 26 років 02 місяці 17 днів, до якої додається також календарна вислуга з 01.05.2017 до дня звільнення.

У задоволенні решти позову - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість та незаконність судового рішення, що призвело до неправильного вирішення спору судом першої інстанції. Стверджує, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ календарної вислуги років. Отже, з викладених підстав вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач декілька разів звертався до відповідача, зокрема, з питання того, чи має він право на пільгове обчислення календарної вислуги років у період з 01.01.2005 по 27.07.2011 року під час проходження служби на посаді працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції та чи має він право, у разі його звільнення з органів внутрішніх справ після 01.05.2017 року, на призначення пенсійного забезпечення на підставі пункту а) ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як особа яка має право на отримання пенсії за цим Законом та звільнена після 1 жовтня 2017 року і на день звільнення має вислугу 25 календарних роки і більше з урахуванням подальшої фактичної вислуги і поетапного збільшення необхідної кількості вислуги років, до яких було додано довідку УКЗ ГУНП в Харківській області та витяг з послужного списку.

На вказані звернення отримав листи, зокрема від 12.02.2018 року № 678/с-14 про відсутність у пенсійного органу відповідних повноважень з обчислення вислуги років, визначення права на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та права вимоги з ГУНП в Харківській області необхідних документів.

Вважаючи, що має право на пенсійне забезпечення відповідно до п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з тих обставин, що звернення не були вирішені по суті, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання нечинним рішення УПФУ в Харківській області від 12.06.2017 № 1120/С-14, зарахування періоду проходження служби ОСОБА_1 на посадах працівників підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції у період дії Постанови КМУ від 17 листопада 2004 р. №1525 «Про доповнення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», тобто з 01.01.2005 року до 27.07.2011 року для розрахунку часу проходження служби до вислуги років для призначення пенсій на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, тобто додатково 3 роки 3 місяці і 12 днів та встановити що його календарна вислуга для призначення пенсії станом на 01.05.2017 становить 23 роки 11 місяців 28 днів, зобов`язання пенсійний орган виплачувати позивачу пенсійне забезпечення на підставі пункту а) ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі його звільнення зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 25 календарних років і більше, додавши фактичну вислугу ОСОБА_1 з 01.05.2017 до дня його звільнення, а також зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Харківській області забезпечити додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності реалізацію права позивача на призначення та виплату пенсійного забезпечення, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та відсутності підстав для задоволення. В цій частині рішення суду першої інстанції відповідачем не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ГУПФУ в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсійне забезпечення на підставі пункту "а" ч.1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі звільнення зі служби після 01.05.2017 р., як особі яка має право на отримання пенсії за цим Законом і на день звільнення має вислугу 25 календарних років і більше, врахувавши, що станом на 01.05.2017року календарна вислуга років ОСОБА_1 складає 26 років 02 місяці 17 днів, до якої додається також календарна вислуга з 01.05.2017 до дня звільнення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має достатньо стажу для призначення пенсії відповідно до п. "а" ч.1 ст.12 Закону, а втрата чинності наказу МВС України від 29.05.2008 року № 250 та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2004 р. N 1525, в силу ст. 58 Конституції, за якою Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи не можуть бути підставою для їх незастосування до позивача в певних періодах.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, з наступних підстав.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

... з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;...

З огляду на зазначену норму, колегія суддів приходить до висновку, що право на пенсію за вислугу років визначається, виходячи з тривалості вислуги років саме у календарному обчисленні, а пільгова вислуга років позивача має значення для визначення відсотку розміру пенсії позивача від його грошового забезпечення відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за умови наявності права на призначення пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.

Зокрема, стаття 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Згідно з частиною другої статті 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ. Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально- виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"» № 3- 1 від 07.02.2012, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за N 135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи). Уповноважений структурний підрозділ у 10- денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки, виданої для пред`явлення до пенсійного відділу та витягу із послужного списку ОСОБА_1 , на даний час він знаходиться на службі в Національній поліції України, а відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Щодо копії довідки, доданої ОСОБА_1 до звернення до ГУ ПФУ та до адміністративного позову, колегія суддів вказує на те, що порушено положення, передбачені Типовою інструкцією з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, яка затверджена Постановою КМУ від 17 січня 2018 року №55, а саме, відповідно до розділу II п. 15.- документ повинен містити обов`язкові для його певного виду реквізити, що розміщуються в установленому порядку, а саме: найменування установи - автора документа, назву виду документа (крім листів), дату, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту, текст, підпис, та п. 33. - Індексація документів полягає у присвоєнні їм умовних позначень - індексів, які надаються документам під час їх реєстрації. Крім того, реєстраційний індекс складається з порядкового номера документа у межах групи документів, що реєструються, який доповнюється індексами, що застосовуються в установі, зокрема індексами за номенклатурою справ, структурного підрозділу, кореспондентів, посадових осіб, які розглядають або підписують документ, виконавців, питань діяльності яких стосується документ. У довідці відсутні штамп (який містить назву установи та -реєстраційний індекс документа), дата, реєстраційний індекс документа. Крім того, зазначена довідка підписана начальником УКЗ Головного управління Національної поліції в Харківській області та скріплена печаткою управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області, видана для пред`явлення до пенсійного відділу.

Колегія суддів зазначає, що подання про призначення пенсії та розрахунок вислуги років на пенсію працівника поліції підписується начальником СППЗ ГУНП в Харківській області та скріплюється печаткою сектора з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Харківській області.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на довідку, складену ГУ Національної поліції в Харківській області, як на підставу для висновку, що позивач має достатньо стажу для призначення пенсії відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ"».

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки позивач не має встановленої пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ календарної вислуги років.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 161/4876/17 та від 20 лютого 2019 року у справі №295/6454/17, яка, в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, враховується судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач у спірних правовідносинах, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

З огляду на наведене, внаслідок неправильного застосування судом першої інстанції в частині задоволених позовних вимог норм матеріального права, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року по справі № 520/2181/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання нечинним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 21.11.2019 року