Справа № 520/10727/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

19 листопада 2019 р. справа № 520/10727/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України , третя особа - Головне управління Національної поліції у Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин, поліцейський), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій та бездіяльності Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невиплати в день звільнення 14.02.2018р. усіх сум, що належать йому від Департаменту захисту економіки Національної поліції України, 2) стягнення з Департаменту захисту економіки Національної поліції України середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 14.02.2018р. по 14.08.2018р.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що подія звільнення зі служби в Департаменті захисту економіки Національної поліції України мала місце 14.02.2018р. у зв`язку з переводом для проходження служби до Головного управління Національної поліції в Харківській області, а подія остаточного розрахунку припала на 15.08.2018 р. Стверджував, що проміжок часу між наведеними календарними датами підлягає оплаті у якості середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Відповідач, Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі за текстом - владний суб`єкт, Департамент), з поданим позовом не погодився, зазначивши про відсутність підстав для стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Третя особа, Головне управління Національної поліції України в Харківській області, з поданим позовом не погодилась, зазначивши, що за наказом від 26.03.019 р. №81 о/с заявник переведений для продовження служби до Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Під час вирішення справи постало питання про дотримання заявником строку звернення до суду, вирішуючи яке суд виходить з таких підстав та мотивів.

До вимоги про визнання протиправними дій Департаменту захисту економіки Національної поліції України, а також до вимоги про протиправною бездіяльності Департаменту захисту економіки Національної поліції України у силу ч. 5 ст. 122 КАС України підлягає застосуванню строк давності звернення до суду в один місяць.

До вимоги про стягнення коштів у якості середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у силу ч. 3 ст. 122 КАС України та ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України підлягає застосуванню строк давності звернення до суду у три місяці.

Разом із тим, оскільки у розумінні п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України заявлені вимоги можуть бути кваліфіковані як основна (про стягнення коштів) та похідна (про визнання дії протиправною, про визнання бездіяльності протиправною), то суд на підставі ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06), рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли строк давності у спірних правовідносинах має складати не менше трьох місяців.

У тексті позову заявником особисто визнані обставини настання події остаточного розрахунку на суму 4.458,47 грн. 15.08.2018 р. (абз. 2 стор. 3 позову).

На виконання вимог ч. 4 ст. 9 КАС України у цілях з`ясування об`єктивної істини суд витребував у Департаменту документи про остаточний розрахунок із заявником.

Згідно з наданою Департаментом копією платіжного доручення №1288 від 14.08.2018 р. сума у розмірі 4.458,47 грн. була перерахована на користь заявника 15.08.2018 р.

Таким чином, 15.08.2018 р. мала місце подія остаточного розрахунку із заявником.

Ухвалою від 04.11.2019 р. суд надав заявнику час для подання доказів своєчасного звернення до суду.

11.11.2019 р. представником заявника до суду було подано заяву про поновлення строку на звернення до суду, яка мотивована тим, що 14.02.2018 р. мала місце подія звільнення заявника зі служби в Департаменті, 05.05.2018 р. мала місце подія звернення заявника до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 17.07.2018 р. мала місце подія винесення судом рішення по справі №820/3537/18.

Частиною 3 ст. 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З положень наведених норм процесуального закону чітко та однозначно випливає, що підставою для поновлення процесуального строку на звернення до суду є обставини фактичної дійсності, які об`єктивно здатні призвести до нездоланних перешкод у зверненні особи до суду.

Заявник подав позов через засоби поштового зв`язку 30.09.2019 р., тобто по минуванню більш як одного календарного року від події остаточного розрахунку - 15.08.2018 р.

Будь-яких аргументів та доказів існування вагомих перешкод для звернення до суду у проміжок часу 15.08.2019 р. - 30.09.2019 р. текст клопотання не містить.

Тому суд не знаходить підстав для визнання поважними причин несвоєчасного звернення заявника до суду і поновлення строку на звернення до суду.

При цьому, суд зважає, що заявлена вимога про стягнення коштів не стосується оплати праці, а тому до цієї вимоги не можуть бути застосовані правила ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України.

На відміну від вимог про стягнення винагороди за працю до вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки у розрахунку при звільненні згідно з правовим висновком постанов Верховного Суду від 19.06.2019р. по справі №820/3313/17 (адміністративне провадження №К/9901/3067/17), від 30.01.2019р. по справі №910/4518/16, від 09.08.2019р. по справі №826/11126/16 (адміністративне провадження №К/9901/54737/18) підлягає застосуванню тримісячний строк.

Відсутність поважних причин несвоєчасного звернення до суду поза межами означеного строку зумовлює прийняття рішення про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.121, 122, 123, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду - залишити без задоволення.

Позов - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України (з моменту підписання); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Сліденко А.В.