Справа № 520/4680/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 р.Справа № 520/4680/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.08.19 року по справі № 520/4680/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Агрокомбінат "Слобожанський"

до Державної служби геології та надр України

про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Агрокомбінат "Слобожанський", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис Східного міжрегіонального відділу департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 26.04.2019 №27/4682; стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства Агрокомбінат Слобожанський судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржуваний припис не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки перевірка проведена без дотримання вимог законодавства у сфері державного контролю, за відсутності уніфікованої форми акту, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, невідповідності документів про проведення перевірки вимогам чинного законодавства.

14 серпня 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Східного міжрегіонального відділу департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 26.04.2019 року № 27/4682

Стягнуто на користь ПАТ "Агрокомбінат "Слобожанський" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на недотримання судом першої інстанції вимог законності та обґрунтованості, прийняття рішення без врахування всіх обставин, що мають значення для справи. Посилаючись на викладені доводи, вважає правомірними дії відповідача у спірних правовідносинам та законно винесеним припис Східного міжрегіонального відділу департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 26.04.2019 №27/4682, який скасуванню не підлягає. Отже, з викладених підстав, вказав на необґрунтованість позовних вимог, які задоволенню не підлягають.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на ви кладені доводи, а також не відповідність оскаржуваного припису нормам чинного законодавства, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ Агрокомбінат Слобожанський має спеціальний дозвіл на користування надрами № 4682 від 20.08.2015 року наказ № 129 від 08.04.2016 року (а.с. 21-22).

На виконання наказу Державної служби геології та надр України від 21.02.2019 року № 53 Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у квітні 2019 року, наказу Державної служби геології та надр України № 450 від 28.11.2018 року Про затвердження Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2019 рік Державною службою геології та надр на адресу ПАТ Агрокомбінат Слобожанський направлено повідомлення про проведення планової перевірки № 3785/03/14-19 від 20.02.2019 року, яке отримано позивачем 05.03.2019 року (а.с.14).

Листом від 12.04.2019 року № 295 позивач звернувся до начальника Державної служби геології та надр України із повідомленням про отримання направлення на проведення перевірки від 29.03.2019 року № 112/19 та зазначенням підстав щодо неможливості допуску посадових осіб Державної служби геології та надр до проведення перевірки - відсутності станом на 12.04.2019 року уніфікованої форми акту, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, розробленої у відповідності до нових методик (а.с. 18-19).

26.04.2018 року Східним міжрегіональним відділом Департаменту служби геології та надр України складено акт № 27/4682 від 26.04.2018 року Про недопущення до перевірки (а.с. 16) та винесено припис № 27/4682, у якому зазначено, що згідно з актом про недопущення до перевірки від 26.04.2019 року № 27/4682 виявлені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, а саме ст.ст. 6, 10, 11 Закону України № 877-V від 05.04.2007 року Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності , ч. 2 ст. 24 КУ № 132/4, п. 10 ПКМУ № 615.

Зазначеним приписом також надано позивачеві строк для усунення виявлених порушень до 25.05.2019 року, шляхом надання документів (завірених належним чином копій) та матеріалів, що підтверджують дотримання вимог законодавства про надрокористування за переліком, доданим до припису, а також подати в письмовій формі матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Не погодившись із зазначеним приписом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги оскарженого припису не направлені на усунення порушень вимог законодавства з геології та надр, оскільки внаслідок не проведення перевірки не встановлено жодних порушень у цій сфері. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність припису Східного міжрегіонального відділу департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 26.04.2019 №27/4682, який підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 №391/2011 (далі - Положення №391/2011) Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої міжрегіональні територіальні органи (повноваження яких поширюються на декілька областей), які є структурними підрозділами апарату Держгеочадр України.

Державна служба геології та надр України з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр здійснює державний геологічний контроль.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 5 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Положеннями ст. 7 Закону № 877-V передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Аналіз наведених норм Закону № 877-V свідчить, що виключно за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Наведене свідчить, що виявлення порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства можливе лише в ході здійснення заходу державного нагляду (контролю).

У відповідності до ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Отже, припис органу державного нагляду (контролю) - Державної служби геології та надр - виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, вимоги оскарженого припису не направлені на усунення порушень вимог законодавства з геології та надр, оскільки внаслідок не проведення перевірки не встановлено жодних порушень у цій сфері.

Колегія суддів зауважує, що припис не може замінювати таку форму контролю як проведення перевірки, та за його допомогою не можуть витребувати необхідні документи, що мають оглядатися та досліджуватися при перевірці.

Необхідність надання документів, що висвітлена безпосередньо в самому приписі не узгоджується з вимогами законодавства щодо суті та мети припису, як обов`язкового до виконання документа направленого на усунення виявлених порушень вимог законодавства у певній сфері.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 11.06.2019 по справі № 802/793/16-а та від 22.01.2019 по справі № 816/1481/17, який в силу приписів чю5 ст. 242 КАС України, враховується судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного припису від 26.04.2019 №27/4682, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності винесення відносно ПАТ "Агрокомбінат "Слобожанський" спірного припису.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний припис Східного міжрегіонального відділу департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 26.04.2019 №27/4682 є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо недопущення перевіряючих Держгеонадру до проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 10 Закону № 877-V суб`єкти господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: -державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; -посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; -суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; -посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання); -тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; -орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); -органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику; -у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

На підставі наведених вище норм права, колегія суддів зазначає, що встановлення порушення вимог законодавства суб`єктом господарювання можливе виключно у разі допуску останнім посадових осіб контролюючого органу до здійснення заходу контролю. Не допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом суб`єкта господарювання, яке прямо передбачене ч. 1 ст. 10 Закону № 877-V. Складення відповідачем актів про не допуск до перевірки за своєю суттю не є актом, який складається за результатами проведення заходу контролю у зв`язку з тим, що такий захід фактично проведений не був.

У відповідності до ч.2 ст. 7 Закону № 877-V передбачено, що посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Однак, в порушення зазначеної норми, направлення на проведення перевірки підписане керівником структурного підрозділу Державної служби геології та надр України - начальником Східного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю.

Відповідно до ч. 3 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід та місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід.

Як вбачається з матеріалів справи, в направленні на проведення перевірки вказано не вірну адресу ПАТ "Агрокомбінат "Слобожанський", а саме в направленні зазначено, що підприємство знаходиться за адресою: Смт. Чкаловське, вул. Леніна буд. 1, однак юридична адреса підприємства: смт. Чкакловське, вул. Свободи, буд. 1-Г, зокрема, код ЄДРПОУ вказаний в направленні не вірний, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ПАТ "Агрокомбінат "Слобожанський" (а.с. 11-13) .

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла в висновку про невідповідність направлення на перевірку від 29.03.2019 року № 112/19 вимогам Закону № 877-V, що в силу статті 10 цього Закону є підставою для недопущення посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).

Крім того, відповідно до ч. 15 ст. 4 Закону № 877-V при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Згідно ст.5 Закону № 877-V уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством. Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року № 342 затверджено, зокрема, Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю).

З огляду на наведені норми, колегія суддів вказує на те, що наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.03.2013 № 133 "Про затвердження форм документів у сфері здійснення державного геологічного контролю", на який посилається апелянт, не відповідає вимогам нової Методики.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем здійснено намір проведення перевірки за відсутності затвердженої та оприлюдненої на власному офіційному веб-сайті уніфікованої форми акта, що згідно статті 10 Закону № 877-V, що є самостійною підставою для недопущення посадових осіб органу державного нагляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що дії позивача щодо недопущення посадових осіб Держгеонадр до здійснення державного нагляду є правомірними та відхиляє наведені доводи апеляційної скарги.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ПАТ "Агрокомбінат "Слобожанський".

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 року по справі № 520/4680/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.І. Сіренко
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 21.11.2019 року