Справа № 553/586/19
Суддя: Тимчук Р. І.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/586/19
Провадження № 2-а/553/33/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.11.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Тимчука Р.І.,

при секретарі - Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти 1-го батальйону патрульної поліції у м.Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Кияниці Олега Олександровича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1-ї роти 1-го батальйону патрульної поліції у м.Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Кияниці Олега Олександровича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, скасування постанови, у якому просив постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 04.03.2019 року, винесену Інспектором, 1ї роти Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції, Кияницею Олегом Олександровичем за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, просять відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, 04.03.2019 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №963891 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

У якості підстави притягнення до адміністративної відповідальності інспектор поліції у спірній постанові зазначив наступне: водій керував ТЗ, який надає послуги з перевезення пасажирів та мав технічну несправність, а саме тріщину на вітровому склі в зоні дії склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649-2010, чим порушив п. 31.1 ПДР керування водієм ТЗ, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першої цієї статті.

Оскаржувана постанова має істотні недоліки, які свідчать про її протиправність і унеможливлюють встановлення істини. Так, оскаржувана постанова містить невірну назву марки та моделі транспортного засобу, яким керував позивач. В постанові зазначено транспортний засіб S 411 HD д.н.з. НОМЕР_1 , в той час як позивач керував транспортним засобом SETRA S41 HD.

Також постанова містить виключно виклад інкримінованого водію ОСОБА_1 порушення КУпАП та не містить жодних посилань на докази, які б свідчили про порушення, яке вказано в постанові.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП за твердженням відповідача відбулося через допущене позивачем порушення вимог ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" (далі по тексту ДСТУ 3649:2010).

У зазначеному ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації.

Згідно з п. 1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших елементів конструкції.

Зокрема, підпунктом 6.8.5 пункту 6.8 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Разом з тим, приписами ДСТУ 3649:2010 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Доводи відповідача про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України ґрунтуються на тому, що позивач керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічну несправність, а саме тріщину на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами пп. 31.4 п. 31 ПДР заборонено експлуатацію транспортних засобів за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті ПДР викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація.

Вказаний перелік технічних несправностей, наведений в п. 31 ПДР, не містить такої несправності, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху тріщина на склі автомобіля позивача не віднесена до технічної несправності автомобіля. Фактично наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Враховуючи той факт, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників згідно вимог пунктом 31 ПДР взагалі не віднесена до технічної несправності транспортного засобу, за наявності якої забороняється його експлуатація, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП є незаконним.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність події самого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням чинного законодавства, а також такою, що підлягає скасуванню.

Зважаючи на наведені вище обставини справи та норми закону, суд приходить до висновку про законність та обгрунтованість вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 254, 256, 258 КУпАП, ст.ст. 5, 8,9, 243-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти 1-го батальйону патрульної поліції у м.Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Кияниці Олега Олександровича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, скасування постанови задовольнити.

Постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 04.03.2019 року, винесену Інспектором, 1ї роти Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції, Кияницею Олегом Олександровичем за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук