Справа № 120/3066/19-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 листопада 2019 р. Справа № 120/3066/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайлович,

за участю:

секретаря судового засідання: Назарук А.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Лісуня М.В.,

представника відповідача: Гончарука І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування постанови,-

встановив:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі, Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 11.06.2019 року Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено постанову №119293 про застосування адміністративно - господарського штрафу на суму 1700 грн. Однак, позивач не погоджується із вказаним рішенням відповідача, в зв`язку із чим звернувся до суду із адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 30.09.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

10.10.2019 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судовий розгляд справи призначено на 07.11.2019 року о 15:00 год. Також, ухвалою відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.

31.10.2019 року через канцелярію суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи із наступного.

23.04.2019 року у пункті габаритно-вагового контролю на а/д М-18 у Запорізькій області 405 км+853 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області під час зважування транспортного засобу марки VOLVO реєстраційний номер НОМЕР_1 і напівпричепу було встановлено фактичне навантаження на строєну вісь 23 200 тон, при допустимих 22 000 тон.

За наслідками розгляду справи про порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарських санкцій від 11.06.2019 року №119293, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1700 грн.

07.11.2019 року в судове засідання не з`явилася третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. До початку розгляду справи суд, з власної ініціативи, поставив питання щодо необхідності заміни неналежного позивача на належного, наразі статус якого визначений в позові як третя особа. В судовому засідання оголошена перерва до 15:00 год. 14.11.2019 року, в зв`язку із неявкою третьої особи та необхідністю з`ясування її думки щодо можливості заміни позивача належним позивачем.

14.11.2019 року через канцелярію суду третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 подано заяву про заміну неналежного позивача ОСОБА_2 на належного.

В свою чергу ОСОБА_2 надав суду заяву, якою не заперечив щодо заміни його належним позивачем та просив повернути судовий збір.

Ухвалою від 14.11.2019 року суд допустив заміну неналежного позивача на належного та задовольнив заяву ОСОБА_2 про повернення судового збору.

У судовому засіданні 14.11.2019 року позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав, заперечив щодо його задоволення з підстав, що наведені у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно наказу Державної служби України з безпеки на транспорті затверджено графік проведення рейдових перевірок управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області у період з 22.04.2019 року по 28.04.2019 року.

Відповідно до вказаного наказу та направлення на перевірку від 19.04.2019 року №007194, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, на а/д М-18 Запорізька область 405 км+853 проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства в сфері автомобільного транспорту.

23.04.2019 року у пункті габаритно-вагового контролю на а/д М-18 Запорізька область 405 км+853 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки VOLVО реєстраційний номер НОМЕР_1 і напівпричепу, під керуванням водія ОСОБА_2 , перевізник- ОСОБА_1 (як вказано у ТТН №28 від 22.04.2019 року).

Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень (без дозволу, виданого компетентними уповноваженими органами, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів - у разі неподільного вантажу), встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до пункту 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т.

Під час зважування транспортного засобу марки VOLVО реєстраційний номер НОМЕР_1 і напівпричепу було встановлено фактичне навантаження на строєну вісь - 23,200 тон, при допустимих 22 000 тон.

За наслідками розгляду справи про порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарських санкцій від 11.06.2019 року №119293, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1700 грн.,

Вважаючи зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Так, в розумінні підпункту 4 пункту 1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2011 року (далі - Правила №30) визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Частиною 14 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом - автомобілем марки VOLVО реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , перевізник - ОСОБА_1 та проведений в її межах габаритно-ваговий контроль здійснювались Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області на підставі наказу Державної служби України з безпеки на наземному транспорті, направлення на перевірку від 19.04.2019 року №007194 та графіку проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області у період з 22.04.2019 по 28.04.2019 року.

Судом відхилено посилання позивача на ту обставину, що водій самостійно на наступний день пройшов повторний габаритно-ваговий контроль автомобіля марки VOLVО реєстраційний номер НОМЕР_1 і напівпричепу.

Посилання позивача на вказану обставину не можуть братися до уваги, так як між зважуванням пройшов значний проміжок часу і вони не відображають тих параметрів і ваги транспортного засобу, що існували станом на час здійснення первинного контролю.

Судом з`ясовано, що згідно товарно-транспортної накладної автомобіль марки VOLVО під керуванням ОСОБА_2 у період здійснення габаритно-вагового контролю здійснював перевезення вантажу, перевізником якого визначено ОСОБА_3 Г.

За наведених обставин, відповідачем правомірно притягнуто саме перевізника до відповідальності за порушення нормативів осьового навантаження на строєну вісь.

Окрім того, за приписами пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, що затверджений Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 року №1007/1207, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за №215/24992, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1), складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю (пп. 4, 5).

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Враховуючи підтвердження факту перевищення допустимої ваги вантажного автомобіля за відсутності дозволу на перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень, суд вважає, що управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області правомірно винесено постанову від 11.06.2019 року №119293 про застосування адміністративно - господарського штрафу на суму 1700 грн.

За такого правового регулювання та обставин справи суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2019 року у справі №817/1051/16.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 23, м. Вінниця, 21036, ).

Рішення у повному обсязі складено 19.11.2019 року.

Суддя ОСОБА_4 ОСОБА_5