Справа № 522/4174/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/4174/19

Головуючий в 1 інстанції: Абухін Р.Д. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 17 липня 2019 року об 16 год. 58 хв.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Голобородько Д.В.,

за участі:

представника апелянта Хлистун Р.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 610/18 від 20 вересня 2018 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2019 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з невиконанням припису контролюючого органу про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

При цьому, контролюючим органом зазначається, що ним дотримано порядок проведення перевірки позивача, а також направлено на адресу позивача документи, складені за наслідком проведення відповідної перевірки.

В свою чергу, позивачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом порушено процедуру прийняття оскаржуваного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що контролюючим органом, на підставі акту, складеного за результатами проведення заходу державного контролю та протоколу про адміністративне правопорушення від 07 вересня 2019 року, 20 вересня 2018 року прийнято постанову № 610/18, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, а також накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 6 800,00 грн.

Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом порушено порядок проведення спірного заходу архітектурно-будівельного контрою та порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до пп. 3 ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

При цьому, Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно п. 9 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Згідно п. 12 Порядку, посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, зобов`язані ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно п. 13 Порядку, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зокрема, має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі, зокрема через електронний кабінет, свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Згідно п. 21 Порядку, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 244-6 КУпАП, органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 168 КУпАП, зокрема, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 271 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено постанову Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у справі про адміністративне правопорушення № 610/18 від 20 вересня 2018 року, якою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-2 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 6800,00 грн.

При цьому, контролюючим органом встановлено, що позивачем не виконано вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25 липня 2018 року, що стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції встановлено, що контролюючим органом проведено перевірку об`єкту нерухомості позивача з порушенням встановленого порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а також порушено вимоги КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, з аналізу вищевикладених вимог законодавства та підзаконних нормативно-правових актів вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль має здійснюватись у присутності суб`єкта містобудування.

При цьому, контролюючий орган зобов`язаний ознайомити суб`єкта містобудування з результатами проведеної перевірки (актом перевірки).

В свою чергу, із зібраних матеріалів у справі неможливо встановити факт сповіщення позивача про спірний захід державного контролю, а також факт його участі у ньому.

Крім того, контролюючим органом не надано до суду доказів вручення або направлення поштою копій акту, складеного за наслідком проведення спірної перевірки.

В даному випадку, вказані обставини, на думку колегії суддів, позбавили позивача права бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, знати зміст акта перевірки та надавати свої пояснення, зауваження під час перевірки або заперечення до акта перевірки.

Крім того, судом не зібрано доказів вручення або направлення позивачу протоколу у справі про адміністративне правопорушення, а також доказів сповіщення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, надана відповідачем до суду апеляційної інстанції копія поштового конверту (унікальний код 003) не може вважатись належним доказом у справі, який підтверджує факт відправки позивачу матеріалів проведеної перевірки, так як така копія не завірена представником відповідача та не подавалась до суду першої інстанції.

При цьому, в поданому клопотанні про приєднання вказаної копії до матеріалів справи відповідачем не зазначено будь-яких поважних обставин, які унеможливили її подання до суду першої інстанції.

Більш того, в наданих до суду копіях акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на зазначений на конверті унікальний код 003, а як наслідок неможливо достовірно встановити, що саме ці документи направлено у відповідному конверті.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність грубих порушень прав позивача у межах спірних правовідносин контролюючим органом, які безумовно вплинули на правомірність оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та є підставою для її скасування.

З іншого боку, варто зазначити, що станом на момент апеляційного розгляду даної справи, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року, у справі № 420/1084/19, змінена постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року, а тому з 06 листопада 2019 року набрало законної сили судове рішення, яким визнано протиправним та скасовано припис контролюючого органу від 25 липня 2018 року, за невиконання якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у даній справі.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що позивач не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за невиконання протиправного припису суб`єкта владних повноважень, що також є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, варто зазначити, що згідно резолютивної частини оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 188-2 КУпАП, якою встановлено відповідальність за ухилення від виконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

В даному випадку, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 188-2 КУпАП.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові наявні посилання на ст. 188-42 КУпАП, якою встановлено відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Проте, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Тому, враховуючи вищевикладені принципи застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення, колегія суддів також вважає вказану обставину підставою для скасування оскаржуваної постанови.

При цьому, колегія суддів погоджується з посиланнями апелянта на допущені судом першої інстанції процесуальні порушення порядку проголошення та складання повного тексту оскаржуваного рішення, так як всупереч встановленого ст. 271 КАС України обов`язку, судом не складено повний текст судового рішення у день його прийняття.

В свою чергу, колегія суддів вказане порушення формальним, яке не впливає на правомірність висновків суду першої інстанції та не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права, достатніх для скасування оскаржуваного рішення, при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 липня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.