Справа № 1.380.2019.003295
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003295
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача Поваляєв П.О.,

від відповідача Тістечко І.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним рішення та картки в митному оформленні товарів.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Львівської митниці ДФС, у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000204/2 від 09.04.2019;

- визнати протиправною та скасування картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00560.

В обґрунтування позову вказано, що позивач придбала у резидента транспортний засіб - легковий автомобіль марки Citroen модель DS3, 2013 року випуску, з об`ємом двигуна 1598 куб см., номер кузова НОМЕР_1 , що підтверджується рахунком-фактурою та свідоцтвом про реєстрацію, у Швейцарії вартістю 800 франків. На момент купівлі цього автомобіля його пробіг складав 59251 км та мав значні пошкодження. Надалі через представника позивач подала до митного оформлення електронну митну декларацію для митного оформлення товару, до вказаної декларації також подано необхідні документи. В процесі митного оформлення відповідач скерував позивачу вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості. Однак відповідач з невідомих причин не врахував, що автомобіль придбано за 800 франків, що підтверджувалося відповідними документами, натомість врахував інформацію, що генерована АСАУР ДФС, зокрема, з програмного продукту «Schwacke» та визначено вартість товару в розмірі 3700 Євро. У результаті розгляду документів, митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, митну вартість визначено за резервним методом. На підставі рішення про коригування митної вартості відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивач вважає, що у його випадку митним органом проігноровано приписи чинного законодавства та без належного обґрунтування витребувано у декларанта додаткові документи та відомості. Покликання на те, що сума зазначена у рахунку-фактурі поданому позивачем не була підтверджена є безпідставними, оскільки приписи ст. 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару. При спрацюванні системи ризиків АСАУР митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться у документах, які підтверджують заявлену митну вартість і лише після цього - у разі виявлення підстав - може витребувати у декларанта додаткові документи, зазначивши при цьому ці виявлені підстави та обставини, які ці документи повинні підтвердити.

Програмний продукт «Schwacke», яким відповідач користувався при визначенні вартості товару, з позиції позивача, може використовуватися для співставлення даних про вартість та виявлення ризику щодо можливого заниження вартості автомобіля, але аж ніяк не приводом для його переоцінки.

Крім цього, відповідач жодним чином не аргументував наявність у вказаного програмного продукту відповідної ліцензії на право здійснення оціночної діяльності із визначення вартості транспортних засобів.

Приписи Митного кодексу України не містять положень про те, що при застосуванні резервного методу визначення митної вартості можуть застосовуватися інтернет джерела.

Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України не пройшли державної реєстрації у Міністерстві юстиції України, а тому відповідно до приписів Конституції України, не можуть застосовуватися відповідачем у спірних правовідносинах.

Позивач також замовив проведення огляд автомобіля судовим експертом товарознавцем та склав відповідний висновок, про що відповідач був повідомленим письмово. У вказаному висновку з врахуванням всіх пошкоджень та несправностей експерт дійшов висновку, що вартість нерозмитненого придбаного позивачем автомобіля на дату ввезення 01.04.2019 складала 22031,69 грн.

Позивач вказав, що правильність визначення митної вартості позивачем за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Позивач вважає, що відповідачем вчинено загальні покликання на норми Митного кодексу України, здійснені без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, не можуть вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятих відповідачем рішень.

Ухвалою суду від 09.07.2019 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

29.07.2019 за вх. №26940 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /а.с.86-91/. Відповідач вказав, що у митного органу при оформленні відповідного транспортного засобу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, яка згенеровано АСАУР ДФС та складає 3700 Євро. При перевірці поданої позивачем митної декларації від 01.04.2019 та документів долучених до декларації, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний транспортний засіб.

Також при розгляді поданих до митного оформлення документів виявлено, що: фактура №190328/С від 28.03.2019 видана юридичною особою REVAZ AUTOS SA (Rue de I'Industrie17 CH-1905 Dorenaz), натомість згідно з технічним паспортом 649.164.356 останнім власником є ОСОБА_2 (АДРЕСА_1). Жодних документів про перехід власності між цими особами не надано; відсутні документи, що засвідчують здійснення оплати за товар; у транзитній декларації не вказано отримувача товару. Також відповідач вказав, що до митного оформлення позивач представив копію фактури.

У зв`язку з тим, що подані позивачем документи на підтвердження заявленої митної вартості не містили всіх відомостей, що підтвердили б числові значення складових митної вартості товарів, відповідачем виставлено вимогу про надання додаткових документів.

Декларантом надано витяг з каталогу «Schwacke» №10140515 від 02.04.2019, в якому базова вартість для автомобіля Citroen, модель DS3 номер кузова НОМЕР_3 , рік виготовлення 2013, визначена у розмірі 7850 Євро. Відповідно до акту проведення огляду транспортного засобу, показник одометра не встановлено, що суперечить п. 7.11. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у разі якщо одометр технічно не справний або встановлено факт його заміни чи втручання, що призвело до зміни показань пробігу КТЗ, у подальших розрахунках слід виходити з нормативного пробігу з врахуванням строку експлуатації оцінюваного КТЗ. Однак з наданого витягу для отримання вартості автомобіля введено пробіг 204170 км, що на 132170 км. перевищив нормативний пробіг для даного автомобіля. Тобто вартість автомобіля скориговано в бік зменшення на суму 4675 євро всупереч вимогам методики. При цьому у позовній заяві вказаний пробіг 59251 км. Інших додаткових документів на виконання вимоги не надано.

Оскільки митниця не могла визначити вартість на базі ціни, встановленої експортером у зв`язку з відсутністю її документального підтвердження, тому вартість визначалися на базі загального рівня цін на подібний товар. Джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 09.04.2019 №UA209000/2019/000204/2 використано рівень ціни, за який транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначений за результатами спрацювання АСАУР - 3700 Євро. Відповідач також зауважив, що оскільки висновок експерта на замовлення позивача від 10.05.2019 до митного оформлення не надавався, суд не повинен надавати такому оцінку.

Зважаючи на викладене, Львівська митниця ДФС вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 06.03.2019 та картка відмови в митному оформленні товару прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 07.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти прозову заперечив повністю, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, та, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 28.03.2019 придбала легковий автомобіль марки Citroen модель DS3, тип кузова хетчбек, рік виготовлення 2013, модельний рік 2013, дата першої реєстрації 27.11.2013, номер двигуна - немає даних, номер кузова НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1598 куб см., 88kw, тип двигуна - бензиновий, повна маса 1554 кг., колісна формула 4х2, кількість сидячих місць включаючи водія 5, колір білий, призначений для використання по дорогах загального користування /а.с.101-102/.

Вартість вказаного автомобіля згідно з фактурою 800 швейцарських франків, продавець - юридична особа - REVAZ AUTOS SA /а.с.103, 122-123/.

Згідно з техпаспортом 294.722.988.08 власник автомобіля - ОСОБА_2 , у графі 14 міститься відмітка 178 зміна власника автомашини заборонена та проставлено штамп «Відмінено 23.01.2019 управління дорожнього руху» /а.с.106, 120-121/.

Агентом з митного оформлення ТзОВ «Смарт Вей Логістик» 10.04.2019 подано до митного оформлення митну декларацію №UA209190/2019/030814. У вказаній митній декларації заявлено до митного оформлення товар - легковий автомобіль марки Citroen модель DS3, тип кузова хетчбек, рік виготовлення 2013, модельний рік 2013, дата першої реєстрації 27.11.2013, номер двигуна - немає даних, номер кузова НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1598 куб см, 88kw, тип двигуна - бензиновий, повна маса 1554 кг, колісна формула 4х2, кількість сидячих місць включаючи водія 5, колір білий, призначений для використання по дорогах загального користування, одержувач ОСОБА_3., особа відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_1 Митну вартість транспортного засобу заявлено за 1 методом визначення вартості на рівні 800 швейцарських франків /а.с.101-102/.

На виконання вимог ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, до вказаної декларації надано ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обрано метод її визначення: фактуру №190328/С; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2019/22400; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; довіреність; копію митної декларації країни відправлення 19CH5307; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України; паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України /а.с.101-102/.

Під час автоматизованого контролю, у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» згенеровано форми митного контролю: «000 Інформаційне повідомлення»; « 101-1 Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів»; « 103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених ЄАІС Держмитслужби»; « 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; « 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»; « 107-3 Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД»; « 111-5 Перевірка правильності справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати»; « 210-1 Проведення митного огляду транспортного засобу»; « 911-1 Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки» /а.с.126/.

Також, автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» проінформовано: «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодом: НОМЕР_1, валюта -EUR, вартість - 3700 Євро».

Львівською митницею ДФС шляхом формування електронного повідомлення від 01.04.2019 про необхідність надання відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, запропоновано подати:

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомість про вартість страхування; транспортні перевізні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Також у вказаному повідомленні вказано про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару /а.с.116/.

01.04.2019 митним органом також скеровано позивачу електронне повідомлення, у якому просив надати оригінали документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій. Необхідно надати документи, які підтверджують код товару згідно з УКТ ЗЕД (усі наявні відомості по товару, необхідні для підтвердження заявленого коду товару, поданого до митного оформлення) - документацію на товар з визначенням показників (характеристик), за якими проводиться ідентифікація товару, зокрема: фотографії, реєстраційні (технічні) документи на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; технічну документацію; сервісну книжку; експертний висновок /а.с.117/.

09.04.2019 митним органом скеровано позивачу повідомлення про те, що у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів /а.с.118/.

За результатами розгляду поданої електронної митної декларації №UA209190/2019/030814 від 01.04.2019 та доданих до неї документів, прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000204/2 від 09.04.2019 /а.с.109-110/.

Заявлено позивачем митна вартість - 800 швейцарських франків (еквівалентно 21872,4100 грн.; курс валюти: 27,340513), коригування - 3700,0000 Євро.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.2015 №689 та постанови Кабінету Міністрів України №1077 від 12.12.2018 у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, яка згенерована АСАУР ДФС та складає 3700,00 ЕUR. Проведено консультації з декларантом згідно зі ст. 57 Митного кодексу України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 Митного кодексу України) та методу 2б (ст. 60 Митного кодексу України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Митну вартість визначено за резервним методом у зв`язку з наявністю у митного органу цінової інформації з системи АСАУР ДФС. Виходячи із вищезазначеного, митна вартість товару становитиме 3700,00 ЕUR. Джерелом інформації для визначення митної вартості використано ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами спрацювання АСАУР.

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості від 09.04.2019 відповідачем відмовлено у митному оформлені товарів за заявленою декларантом митною вартістю та надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA209190/2019/00560 /а.с.111-112/.

09.04.2019 позивач скерував відповідачу повідомлення про проведення автотоварознавчої експертизи, у якому вказав про незгоду з рішенням, а також про бажання провести експертизу та просив надати доступ до автомобіля йому, експерту та забезпечити присутність представника митного органу /а.с.63/

Разом з тим, позивачем 10.04.2019 подано МД №UA209190/2019/032221 з наданням гарантій, передбачених ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України вказаний транспортний засіб оформлено у вільний обіг /а.с.25/.

Не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару від 10.04.2019 та карткою відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 10.04.2019, вважаючи, що такі порушують його права, позивач звернувся за їх захистом до суду.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України (далі - МК України) та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 МК України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Питання митної вартості товарів та методи її визначення регулюються нормами розділу ІІІ МК України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст. 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України установлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 МК України).

Відповідно до ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 ч. 4 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Викладене свідчить про те, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч. 3 ст. 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Спір між сторонами виник щодо правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару - легкового автомобіля Citroen, модель DS3, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 800 швейцарських франків та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Позиція відповідача ґрунтується на тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у зв`язку із чим декларанту пропонувалося надати додаткові документи. Оскільки декларантом усі документи для підтвердження заявленої митної вартості надано не було, митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці, на рівні 3700,00 євро.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо: використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У повідомленні відповідача від 01.04.2019 викладено вимогу надати якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомість про вартість страхування; транспортні перевізні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Також у наступному повідомленні від 01.04.2019 відповідач також просив надати оригінали документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій. Необхідно надати документи, які підтверджують код товару згідно з УКТ ЗЕД (усі наявні відомості по товару, необхідні для підтвердження заявленого коду товару, поданого до митного оформлення) - документацію на товар з визначенням показників (характеристик), за якими проводиться ідентифікація товару, зокрема: фотографії, реєстраційні (технічні) документи на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; технічну документацію; сервісну книжку; експертний висновок /а.с.117, 118/

Суд вважає за доцільне зауважити, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Згідно із ч. 7 ст. 58 МК України, платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).

Представник позивача у судовому засіданні ствердив, що товар - автомобіль придбано у Швейцарії за ціною 800 швейцарських франків, за готівку.

На підтвердження платежу позивач надав митному органу рахунок-фактуру №190328/С від 28.03.2019, складену між покупцем та продавцем - REVAZ AUTOS SA, у якій вказано про сплату ОСОБА_1 коштів у сумі 800,00 франків при купівлі автомобіля /а.с.18, 18 зворот/. Також у матеріалах справи міститься підтвердження платежу за вказаним рахунком-фактурою за конкретний автомобіль, виданого продавцем позивачу /а.с.103, 122 (переклад)/.

До матеріалів справи представником позивача для спростування покликань відповідача щодо нездійснення відповідного розрахунку надано підтвердження платежу від 29.03.2019. Згідно з засвідченим перекладом з німецької мови, цим документом підтверджено, що за відповідний автомобіль була повністю здійснена оплата у сумі 800 швейцарських франків, продаж здійснено за законами Швейцарії і підтверджується рахунком № 190328/ С від 28.03.2019. Інші квитанції законом не передбачені /а.с.155/.

З позиції суду, вказаний документ додатково підтверджує ціну, яку позивач дійсно сплатив за придбаний товар згідно з фактурою від 28.03.2019.

Щодо витребування висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про якісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Крім того, відповідач ставить під сумнів митну вартість товару у зв`язку з тим, що не надано додаткових документів.

Своєю чергою, згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №7319 від 10.05.2019 долучено до матеріалів справи при поданні позовної заяви, у якому вказано, що вартість не розмитненого аварійно пошкодженого автомобіля Citroen, модель DS3, 1.6І ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що ввозиться на митну територію України, з урахуванням його стану встановленого на момент обстеження 13.04.2019, в цінах на дату ввезення 01.04.2019 складає 22031,69 грн. /а.с.30-36/.

З позиції суду, покликання відповідача, що такий висновок проведений після випуску машини у вільний обіг, а при митному оформлені такий висновок не досліджувався митницею є безпідставним, оскільки згідно зі ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством, а в даному висновку такий проведений протягом одного місяця після ввезення автомобіля на територію України та стосується вартості автомобіля, стосовно якого виникли спірні правовідносини, долучений до матеріалів справи як додатковий доказ.

Слід зазначити, що додаткові документи, зокрема, транспортні (перевізні), мають бути надані, якщо за умовами поставки покупець має нести витрати на транспортування, але вони не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За змістом ч. 2 ст. 53 МК України, визначення конкретного переліку документів із зазначених у цій статті необхідне у кожному окремому випадку.

Зокрема, у п. 2 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України №1118 від 17.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, визначено, що документами, які підтверджують право власності на транспортний засіб, є: а) придбані (отримані) у громадян чи підприємств - засвідчені нотаріально в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України договори купівлі-продажу, міни чи дарування тощо; б) придбані в підприємств - оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-фактур, інвойсів, інших документів. У цих документах, крім чеків, згідно з формою відповідного бланка повинні бути зазначені дата продажу, номери шасі (рами), кузова (або ідентифікаційний номер), двигуна транспортного засобу (ТЗ), його модель і рік виготовлення, а також прізвище, ім`я, по батькові особи, якій продано ТЗ; в) технічні паспорти, технічні талони, сервісні книжки, реєстраційні свідоцтва та інші документи на ТЗ, видані вповноваженими органами країни придбання, із зазначенням власника ТЗ або відміткою про зняття ТЗ з обліку; документи контролю за доставкою ТЗ до митного органу призначення (далі - ДКД), оформлені в установленому порядку.

У даному випадку зовнішньоекономічний контракт між сторонами (фізичною особою та юридичною особою) не оформлявся, натомість продавець видав покупцю рахунок-фактуру. Інші умови поставки, ніж ті, що вказані у цьому документі, не визначені сторонами.

При цьому суд не заперечує права органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (ч. 5 ст. 54 МК України), однак, при цьому він повинен довести підстави застосування приписів ч. 3 ст. 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі ст. 55 МК України орган доходів і зборів має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 10 ст. 58 МК України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

- витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

- належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

- роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

- відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

- витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

- витрати на страхування цих товарів.

Однак ні в повідомленні, у якому вказано про необхідність про надання додаткових документів від 01.04.2019, ні в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації (хоча ціна, зазначена у документах, відповідає ціні, зазначеній у митній декларації); не зазначив які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах (хоча подані документи чітко визначають, що розрахунок за автомобіль було здійснено позивачем в день його передачі; які саме складові митної вартості не підтверджені документально.

Суд також критично оцінює доводи відповідача щодо того, що згідно з фактурою №190328/С від 28.03.2019 видана юридичною особою REVAZ AUTO SA, а в технічному паспорті транспортного засобу власником вказано ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), оскільки такі не спростовують того, що нерезидент продав вказаний автомобіль, який був доставлений позивачу у цій справі.

Також суд зазначає, що визначення покупця (отримувача) товару чи власника товару не впливає на його митну вартість, як і не впливає на неї не зазначення у транзитній декларації отримувача товару.

Щодо вимоги митного органу щодо надання йому документів, які підтверджують код товару згідно з УКТ ЗЕД, за якими проводиться ідентифікація товару суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 МК України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та їх митне оформлення здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих з використанням засобів інформаційних технологій документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органам доходів і зборів передбачено законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 197 МК України переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України

Положеннями абз. 4 п. 2 ст. 2 Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів» передбачено, що пропуск на митну територію України з метою вільного обігу та першу державну реєстрацію в Україні транспортних засобів за кодами товарних позицій 8703 згідно з УКТ ЗЕД (2371-14), як вироблених в Україні, так і ввезених на митну територію України, нових і таких , що були в користуванні, здійснюють за умови їх відповідності екологічним нормам не нижче рівня «ЄВРО-5» з 1 січня 2016 року, за винятком транспортних засобів, вироблених в Україні або ввезених на митну територію України до 31 грудня 2015 року включно.

Вказане свідчить про те, що вказана вимога аж ніяк не стосується визначення митної вартості транспортного автомобіля за ціною договору, а стосується додержання вимоги щодо екологічної безпеки рот ввезені товарів на митну територію України.

Ні у відзиві на позовні заяву, ні у ході судового розгляду суду не надано пояснень чи ненадання таких документів декларантом мало вплив на прийняття оскаржуваного рішення, в частині ненадання документів позивачем на вимогу митного органу.

Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов висновку, що подані позивачем при митному оформленні відомості підтверджені документально та визначені кількісно; достовірність заявлених у при митному оформленні даних не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин купівлі-продажу між позивачем та продавцем нерезидентом товару або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними чи за своїм змістом не відповідають дійсним обставинам, про які вказав декларант.

Представник позивача також пояснив, що страхування автомобіля не здійснювалося; відомостей про здійснення такого за умовами купівлі-продажу за рахунок позивача жодними документами не підтверджується. Тому вимога надати документи про вартість страхування автомобіля є необґрунтованою, оскільки обов`язок застрахувати цей автомобіль у позивача був відсутній.

Відповідачем не надано пояснень чому позивачу запропоновано надати документи щодо транспортування (перевезення), оскільки такого за умовами договору також не встановлено.

Таким чином з поданих при митному оформленні документів не з`ясовано понесення позивачем додаткових витрат, які могли б бути включеними до митної вартості імпортованого товару, що визначені ч. 10 ст. 58 МК України.

З огляду на викладене, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Разом з тим ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

За змістом п. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України №689 від 11.09.2015, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Отже наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України.

Згідно з ч.ч. 3, 8 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За приписами ч. 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Суд звертає увагу на те, що перед застосуванням наступних методів визначення митної вартості товару здійснюється процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості відповідно до приписів ст.ст. 59 і 60 МК України, під час якої орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

З огляду на викладене, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених ст. 64 МК України, можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.

Покликаючись на проведення консультацій, відповідач не надав доказів того, що така проведена у належний спосіб, саме лише покликання на її проведення не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, у рішенні вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів); посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Згідно з п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Свою чергою рішення про коригування митної вартості товарів від 09.04.2019 містить лише вказівки про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості через відсутність інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами четвертим та п`ятим.

Відповідач в ході судового розгляду доказів на підтвердження того, що ним використовувались конкретні дані, чи які б спростовували формальний підхід щодо встановлення неможливості застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості товару, не надав.

Таким чином відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно наявну у митного органу цінової інформації з АСАУР ДФС.

Покликання відповідача на спрацювання системи управління ризиками АСАУР не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Також враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 11.09.2012 у справі №21-262а12, та Верховного Суду, викладену у постанові від 30.10.2018 у справі №826/25605/15, слід звернути увагу, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд зазначає, що під час митного декларування транспортного засобу щодо розмитнення якого виникли спірні правовідносини, після коригування відповідачем його митної вартості, зазначено резервний метод визначення митної вартості. Відповідна обставина, на переконання суду, не може безумовно підтверджувати правильність рішення відповідача про коригування митної вартості автомобіля у разі наявності обставин, що свідчать про непослідовність дій відповідача під час здійснення процедури митного оформлення та помилковість його рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000204/2 від 09.04.2019 та надана за насідками такого картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA209190/2019/00560, є необґрунтованими, винесеними без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, з порушенням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З врахуванням викладеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем документально підтверджено сплату судового збору на загальну суму 1536,80 грн., згідно з квитанцією №36826 від 02.07.2019, такі судові витрати відповідно слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 294, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000204/2 від 09.04.2019.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2019/00560.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ) судові витрати у виді судового збору в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.11.2019.

Суддя Кравців О.Р.