Справа № 338/1020/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року

Київ

справа №338/1020/16-а

адміністративне провадження №К/9901/49423/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Стрелець Т.Г., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богородчанського районного суду від 11 грудня 2017 року (ухвалену в складі головуючого судді - Битківського Л.М.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року (ухвалену в складі: головуючого судді - Улицького В.З., суддів: Затолочного В.С., Сапіги В.П.) по справі № 338/1020/16-а за позовом ОСОБА_2 до Манявської сільської ради, третя особа ОСОБА_1 , про визнання незаконним рішення сесії сільської ради про надання дозволу на складання проекту землеустрою,-

в с т а н о в и в:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_2 (далі- позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Богородчанського районного суду з адміністративним позовом до Манявської сільської ради, третя особа ОСОБА_1 (далі - третя особа, ОСОБА_1 ), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення сесії Манявської сільської ради Богородчанськго району Івано-Франківської області від 07.02.2014 за № 580-23/2014 стосовно надання дозволу громадянці ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок загальною орієнтовною площею 0,60 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,60 га. Проте, позивач заперечує наявність у третьої особи права на приватизацію земельних ділянок, які фактично перебувають у користуванні ОСОБА_2 . Рішенням від 28.07.2016 року, відмовивши у наданні йому дозволу на приватизацію земельних ділянок площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,32 га, 0,03 га, 0,09 га по АДРЕСА_1 підтвердила, що саме на вказані ділянки було надано дозвіл ОСОБА_1 складати проекти землеустрою.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись із висновками суду першої інстанції про задоволення позову, виходив з того, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, порушив вимоги чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, оскільки не врахував наявність Рішення сесії Манявської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 30.11.1993 «Про розгляд заяв жителів села на приватизацію землі», яким ОСОБА_2 передано в приватну власність земельні ділянки: площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і для ведення підсобного господарства площею 0,55га, яким попередньо передав позивачу у приватну власність ті ж земельні ділянки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій третя особа просить скасувати постанову Богородчанського районного суду від 11 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень по цій справі допущені порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, третя особа заперечує ту обставину, що позивач набув право користування земельними ділянками після смерті батьків.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Верховний Суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Гриціва М.І., суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., ухвалою від 20 червня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребував матеріали справи.

Розпорядженням Заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 03.07.2019 за № 885/0/78-19 у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І., що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стрелець Т.Г., Стеценко С.Г., справу передано головуючому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 20.11.2019 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року № 1945/0/78-19 у зв`язку з відпусткою судді Стеценка С.Г., який входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи на підставі службової записки судді-доповідача Тацій Л.В. від 20 листопада 2019 року здійснено заміну судді Стеценка С.Г. та визначено такий склад суду: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стрелець Т.Г., Рибачук А.І.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням сесії Манявської сільської ради від 07.02.2014 № 580-23/2014 надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок загальною орієнтовною площею 0,60 га, а саме:

-орієнтованою площею 0,07 га в АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

-орієнтовною площею 0,09 га в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства;

-орієнтовною площею 0,32 га в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства;

-орієнтовною площею 0,03 га в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства;

-орієнтовною площею 0,09 га в с . АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням сесії Манявської сільської ради від 28.07.2016 № 113-5/2016 надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки на умовах безоплатної передачі у власність орієнтованою площею 0,09 га у АДРЕСА_3 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель, що знаходяться в користуванні громадян, категорія земель - сільськогосподарські землі, угіддя-рілля, розташована в межах населеного пункту, неосушена. Одночасно цим рішенням відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на приватизацію земельних ділянок, а саме :

-0,07 га в АДРЕСА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку;

-трьох ділянок площею 0,32 га; 0,03 га; 0,09 га по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Вказана відмова мотивована тим, що рішенням сесії Манявської сільської ради від 07.02.2014 № 580-23/2014 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення цих же земельних ділянок.

Позивач не погодився, заперечуючи правомірність надання третій особі дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок, звернувся до суду з цим позовом, вказуючи на те, що рішенням сесії Манявської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від 30.11.1993 «Про розгляд заяв жителів села на приватизацію землі» ОСОБА_2 передано в приватну власність земельні ділянки: площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і для ведення підсобного господарства площею 0,55га.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З такими висновками судів колегія не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, що розглядається, предметом спору є правомірність рішення органу місцевого самоврядування в частині надання дозволу третій особі- ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок загальною орієнтовною площею 0,60 га, на які, на переконання позивача, право користування належить йому.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права користування земельною ділянкою, заперечуючи при цьому наявність такого права у третьої особи. Отже, цей позов подано на поновлення прав позивача у сфері земельних відносин.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час прийняття оскарженого судового рішення) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Ураховуючи те, що цей позов направлено на поновлення прав позивача у сфері земельних відносин, а також беручи до уваги, що ним оспорюється фактично таке право у третьої особи, то на думку колегії суддів, цей спір не є публічно-правовим, оскільки поглинається спором про право, а тому має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 5 частини першої стаття 349 КАС України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

Згідно зі статтею 354 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Таким чином, судові рішення підлягають скасуванню у повному обсязі із закриттям провадження у даній справі.

Відповідно до статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись статтями 344, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Богородчанського районного суду від 11 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року по справі № 338/1020/16-а - скасувати.

Провадження у справі № 338/1020/16-а - закрити.

Роз`яснити позивачеві, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : Т.Г. Стрелець

А.І. Рибачук