Справа № 460/2093/19
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2019 року м. Рівне №460/2093/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019 №ф-19210-17.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 21.05.1997 був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Вказує, що протягом декількох років фактично не здійснював господарської діяльності та відповідно не отримував жодного доходу, як результат 08.04.2019 звернувся із заявою до компетентних органів при припинення підприємницької діяльності, згідно якої 08.04.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності. Вказує про те, що липні 2019 року з відкритих джерел, шляхом перевірки відомостей про себе у Єдиному реєстрі боржників йому стало відомо, що відомості про нього внесено до Єдиного реєстру боржників Острозьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в межах виконавчих проваджень №59524560 та №58794925, які відкриті з метою примусового виконання виконавчих документів виданих ГУ ДФС у Рівненській області про стягнення коштів. На адвокатський запит від 31.07.2019, відповідач надіслав лист від 08.08.2019 №7882/ФОП/17-00-50-17-07, до якого долучено корінці вимог про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2019 №Ф-19210-17 та від 13.05.2019 №Ф-19210-17. Вказує про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.05.2019 №Ф-19210-17 повністю поглинає у себе період нарахування заборгованості на суму за вимогою від 08.02.2019 №Ф-19210-17.Таким чином, позивач вважає, що відповідач допускає подвійне стягнення за період до 31.01.2019 в розмірі 18276,72 грн., що є протиправним бо фактично є подвійною відповідальністю за одне і те саме правопорушення, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України. На підставі наведеного просив, суд визнати протиправною та скасувати вимогу від 13.05.2019 №Ф-19210-17.

Ухвалою суду від 25.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що позивач перебував на обліку у контролюючому органі як фізична особа-підприємець з 21.05.1997. Дії, щодо припинення державної реєстрації вчинені позивачем 08.04.2019 про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зважаючи на те, що діяльність позивача як фізичної особи-підприємця припинена 08.04.2018, а тому і статусу платника єдиного внеску він позбавлений лише 08.04.2019. Таким чином, згідно із Законом України "Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" 08.07.2010 № 2464-VI позивач повинен був сплачувати єдиний внесок незалежно від фінансового стану, та з 2017 року (набрання законної сили змінами до Закону України №2464-VI) навіть у разі відсутності доходу в сумі єдиного внеску не менше за розмір мінімального страхового внеску. В свою чергу, діючи у межах та у спосіб передбачений нормами Закону України №2464-VI, Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 відповідачем сформовано та надіслано вимоги про сплату боргу (недоїмки) у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати єдиного внеску. З цих підстав, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач подав відповідь на відзив в якому з посиланням на норми чинного законодавства наводить аргументи, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач, заперечень на відповідь на відзив не подав.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 з 21.05.1997 по 08.04.2019 перебував на обліку у відповідача як фізична особа-підприємець.

08.04.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №5003405 про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

Також встановлено, що згідно з витягом з особової картки позивача по єдиному внеску, сума заборгованості позивача зі сплати єдиного внеску станом на 30.04.2019 становила 21030,90 грн., яка виникла у зв`язку з несплатою позивачем сум єдиного внеску за 2018 та 2019 роки.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 відповідачем були сформовані та надіслані вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-19210-17 від 08.02.2019 на суму 18276,72 грн. та №Ф-19210-17 від 13.05.2019 на суму 21030,90 грн.

Вважаючи таку вимогу протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"№2464-VI від 08.07.2010.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.1 цього Закону №2464-VI від 08.07.2010 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.4 ч.1 ст.4 цього Закону №2464-VI від 08.07.2010, платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За вимогами п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI від 08.07.2010 для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з п.1 ч.2 ст.6 цього Закону №2464-VI від 08.07.2010 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч.8 ст.9 Закону №2464-VI від 08.07.2010 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4,5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Пункт 7 ч.1 ст.13 Закону №2464-VI від 08.07.2010 передбачає, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до положень ч.1-4 ст.25 Закону №2464-VI від 08.07.2010, рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Форма вимоги про сплату боргу (недоїмки) для платника єдиного внеску - юридичної особи затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Безпосередньо порядок стягнення заборгованості з платників єдиного внеску, формування, оформлення та надсилання вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску передбачений Розділом VI вказаної Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зокрема, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Як встановлено судом, ГУ ДФС у Рівненській області на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, згідно з якими станом на 31.01.2019 заборгованість позивача становила 18276,72 грн., сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2019 №Ф-19210-17,

Крім того, згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів станом на 19.04.2019 заборгованість позивача збільшилася і становила 21030,90 грн., в результаті відповідачем винесено вимогу від 13.05.2019 №19210-17.

Відповідно до ч.8 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" №755-IV від 15.05.2003 фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач припинив свою підприємницьку діяльність лише 08.04.2019.

Щодо тверджень позивача про те, що він протягом останніх декількох років не здійснював підприємницьку діяльність та не отримував від такої діяльності доходи, то навіть без урахування того, що такі доводи не підкріплені жодними належними і допустимими доказами, вони не мають жодного правового значення, позаяк за вимогами п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010, не отримання доходу фізичною особою - підприємцем не звільняє її від обов`язку визначити базу нарахування ЄСВ на рівні не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску та не менше за розмір мінімального страхового внеску.

За даними інформаційної системи органу доходів і зборів сума ЄСВ для позивача за відповідні періоди визначена на рівні мінімального страхового внеску.

Таким чином, факт наявності у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску повністю підтверджується даними інформаційної системи органу доходів і зборів, долученими відповідачем до матеріалів справи, і докази зворотного у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, посилання позивача щодо подвійного стягнення заборгованості є необґрунтованими оскільки наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 затверджена Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом №2464-VI від 08.07.2010 нарахування і сплату фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів, та порядок формування надсилання вимог.

Так, відповідно до положень вказаної інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Оскільки, доказів сплати заборгованості по єдиному внеску згідно вимоги 08.02.2019 №Ф-19210-17 на суму 182276,72 грн. позивачем не надано, тому контролюючим органом винесено вимогу під тим самим порядковим номером №Ф-19210-17 на збільшену суму боргу зі сплати єдиного внеску, а саме 21030,90 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Головне управління ДФС у Рівненській області, приймаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-19210-17 від 13.05.2019 діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України. Сама ж вимога про сплату боргу (недоїмки) в повній мірі відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак підстав для її скасування немає.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

В свою чергу, відповідачем як суб`єктом владних повноважень було доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи щодо прийняття оскаржуваного правового акту індивідуальної дії відповідно до норм чинного законодавства.

За наведеного, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Правові підстави для застосування статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 16.06.1996, Нетішинським МВ УМВС України в Рівненській області) до Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 листопада 2019 року.

Суддя Махаринець Д.Є.