Справа № 461/9005/19
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2019-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/9005/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м.Львів Галицький районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

за участю:

секретаря судового засідання Чорненької К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

ГУ ДМС України у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , в якому просить видворити останнього, за межі території України.

В обґрунтування позову покликається на те, що 18.11.2019 року о 12:00 год. 00 хв. за київським часом на українсько-польському кордоні у пункті пропуску "Медика-Шегині" на виконання Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб СЗПН ПВРП в ППр "Медика" з однієї сторони та головним спеціалістом сектору реадмісії управління з питань імміграції, тимчасового перебування та протидії нелегальній міграції ГУ ДМС у Львівській області Левченко І.С. було складено акт приймання- передачі особи громадянина РФ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з паспортним документом, що посвідчує його особу, який порушив правила перебування іноземців на території України.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушив встановленні правила перебування та проживання іноземців на території України та проживав без дозволів на право перебування на території держави, незаконно намагався перетнути кордон з Польщею, своїми діями грубо порушив вимоги ст. ст. 9, 16, 23, 26 Закону №3773, що дає обґрунтовані підстави "для прийняття рішення про його примусове видворення за межі території України.У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник позивача до суду не з`явився хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності , позов визнав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що 18.11.2019 року о 12:00 год. 00 хв. за київським часом на українсько-польському кордоні у пункті пропуску "Медика-Шегині" на виконання Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб СЗПН ПВРП в ППр "Медика" з однієї сторони та головним спеціалістом сектору реадмісії управління з питань імміграції, тимчасового перебування та протидії нелегальній міграції ГУ ДМС у Львівській області Левченко І.С. було складено акт приймання- передачі особи громадянина РФ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з паспортним документом, що посвідчує його особу, який порушив правила перебування іноземців на території України.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушив встановленні правила перебування та проживання іноземців на території України та проживав без дозволів на право перебування на території держави, незаконно намагався перетнути кордон з Польщею, своїми діями грубо порушив вимоги ст. ст. 9, 16, 23, 26 Закону №3773, що дає обґрунтовані підстави "для прийняття рішення про його примусове видворення за межі території України.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, перебуваючи в нелегальному становищі, порушував міграційне законодавство України, у строк, встановлений в рішенні про його примусове повернення з території України, не виїхав, був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Крім того, встановлено, що відповідач не підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", його видворення за межі території України не буде загрожувати його життю або свободі; небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки, відсутні, що також знайшло своє підтвердження в ході розгляду судової справи.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до вимог ч.3 ст.29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави (ч. 1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Відповідно до вимог частин 1 статті 288 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.271, 272, 243-245, 289, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства, суд,

УХВАЛИВ :

позов задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Допустити негайне виконання постанови.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.11.2019 р.

Суддя О.Р. Юрків.